# data[].attributes.headline
Вправа "П'ять добрих слів"

# data[].attributes.subject
Вправа "П'ять добрих слів"

# data[].attributes.body
Мета: одержання зворотного зв'язку від групи, підвищення самооцінки, самопізнання, можливість зробити приємне іншій людині.
Цільова аудиторія: учні 5-11 класів

Процедура проведення: учні діляться на підгрупи (по п'ять осіб).

Інструкція: Кожен з вас отримує «долоньку», на якій потрібно написати своє ім'я. Потім ви передаєте свою долоньку сусідові праворуч, а самі одержуєте малюнок від сусіда ліворуч. В одному з «пальчиків» отриманого чужого малюнка ви пишете яку-небудь привабливу, на ваш погляд, якість її власника (наприклад, «Ти дуже добрий», «Ти завжди заступаєшся за слабких», «Мені дуже подобаються твої вірші» тощо) і передаєте «долоньку» знову сусідові праворуч. Інший учень робить запис на іншому пальчику, поки аркуш не повернеться до власника.

Вправу можна продовжити. Коли всі написи будуть зроблені, ведучий збирає рисунки і зачитує «компліменти», а група повинна здогадатися, кому вони призначаються.

Наприкінці вправи учасники забирають аркуші зі своїми «долоньками».

Питання для обговорення:

· Які почуття в тебе виникли, коли ти читав написи на своїй «долоньці»?

· Чи всі твої достоїнства, про які написали інші, тобі відомі?

# data[].attributes.headline
Вправа "Вчимося цінувати індивідуальність"

# data[].attributes.subject
Вправа "Вчимося цінувати індивідуальність"

# data[].attributes.body
Мета: навчитися цінувати індивідуальність, приймати людей такими, якими вони є. Цільова аудиторія: учні 5-11 класів

Хід проведення:
1.) Ми часто хочемо бути точно такими, як інші, і страждаємо, коли відчуваємо, що відрізняємося від інших. Іноді дійсно добре, коли ми як всі, але не менш важлива і наша індивідуальність. Її можна і потрібно цінувати! Якби ми вміли цінувати власну індивідуальність, нам було б легше приймати індивідуальність партнера.
2) Кожному учаснику пропонується на аркуші паперу написати 3 ознаки, які відрізняють його від всіх інших членів групи. Інформація повинна мати позитивний характер (зовнішній вигляд, вміння, чесноти, таланти, життєві принципи тощо).
3) Запитайте дозволу в учасників зібрати записи та зачитати їх, а члени групи будуть відгадувати, хто може бути автором.
4) Запитання для обговорення в групі після завершення вправи:
- Чи легко вам було знайти три ознаки, які відрізняють вас від інших?
- Чи здатні ви приймати індивідуальність іншої людини?
5) Перегляд мультфільму "Мій братик з Місяця".
6) Обговорення мультфільму:
- Як сестричка сприймає свого братика?
- Які зробили висновки? Що хотіли би додати?

# data[].attributes.attachment_link.title
Мой братик с Луны (2007)

# data[].attributes.headline
Вправа "Усвідомлення і прийняття відмінностей"

# data[].attributes.subject
Вправа "Усвідомлення і прийняття відмінностей"

# data[].attributes.body
Мета: сформувати чутливість до наслідків упередженого ставлення, образ, глузування та інших видів негативної поведінки.

Цільова аудиторія: учні 5-8 класів.
Хід проведення:
1) Попросіть учасників закрити очі та виконувати цю вправу у цілковитій тиші. Сміх і розмови під час вправи є неприпустимими. Зазначте, що зараз ви будете називати певну групу, а учасники, які себе до неї зараховують, мають тихо піднятися із стільця, відкрити очі, подивитися в очі тим, хто так само підвівся, та присісти, закривши очі.

Важливо: робити паузу, щоб учасники, які піднімуться, мали час подивитись одне одному в очі та присісти знову на свої стільці.
2) Мовчки підніміться, якщо:
* з тебе коли-небудь глузували, тебе дражнили чи обзивали; ·
*тебе останнього запрошували до гри чи спортивної команди, або ж ти почувався покинутим чи вигнанцем зі спільного проєкту; ·
*тебе дражнили чи насміхалися з тебе тільки тому, що ти – дівчинка; ·      *з тебе чи з когось, хто тобі небайдужий, глузували через релігійні уподобання; ·
*з тебе чи когось, до кого ти не байдужий, глузували через вагу, ріст.
2) Обговорення. Кожен з нас - інакший, не такий як всі. І це прекрасно! Нам потрібно навчитися приймати інакшість інших, їх індивідуальність.
3) Перегляд відеоролику "Не смійся з мене".

# data[].attributes.attachment_link.title
Ролик Не смiйся з мене

# data[].attributes.headline
Вправа "Приймаю – не приймаю"

# data[].attributes.subject
Вправа "Приймаю – не приймаю"

# data[].attributes.body
Мета: вивчення думки батьків про інклюзію, з’ясування проблемних питань, що викликають у них занепокоєння, та їхнього ставлення до такої моделі освіти.
Цільова аудиторія: батьки учнів 5-8 класів
Хід проведення:
1) Учасникам пропонуються твердження, з якими вони мають погодитися або не погодитися. Тренер роздає кожному учасникові по одній картці червоного та білого кольору.
2) Тренер зачитує твердження. Учасник, який погоджується з даним твердженням, має підняти картку білого кольору. Якщо не погоджується – картку червоного кольору. Всі учасники піднімають картки разом.
3) Після озвучення кожного твердження тренер пропонує учасникам обговорити їхні відповіді.
Приклад тверджень:
- Учні з обмеженими можливостями краще опановують навчальну програму в спеціальних класах, ніж у звичайних.
- Ровесники з типовим розвитком не приймуть дитину з особливими потребами, й вона опиниться в соціальній ізоляції.
- Дитина з особливими освітніми потребами має право навчатися у звичайному закладі освіти.
- Навчання в одному класі з дитиною з особливими освітніми потребами може негативно позначитися на емоційному розвитку дитини з типовим розвитком.
- Дитина з обмеженими можливостями повинна мати такі самі права й переваги, якими користуються в школі інші діти.
- Вчителі масової школи ставляться до дітей з особливими потребами інакше, ніж до інших дітей.
- Батьки учнів із типовим розвитком не хочуть, щоб діти з обмеженими можливостями були в одному класі з їхніми дітьми. - Інклюзія допомагає краще підготувати до реального життя однокласників із типовим розвитком.
- В інклюзивному освітньому середовищі діти з типовим розвитком більше дізнаються про відмінності.
4) Запитання для обговорення в групі після завершення вправи:
- Чи легко вам було демонструвати й висловлювати своє ставлення до поданих тверджень?
- Чи почули ви думки або позиції, які вас здивували?
- Чи важливо з’ясовувати усі ці питання?

# data[].attributes.headline
Вправа "Картопля" 

# data[].attributes.subject
Вправа "Картопля" 

# data[].attributes.body
Мета: показати на практиці, що всі люди є рівні й водночас унікальні.
Цільова аудиторія: батьки учнів 5-8 класів
Хід проведення:
1) Іноді, ми сприймаємо яку-небудь групу, наприклад етнічну, як ціле і не замислюємося про те, що кожний її представник зовсім унікальний і неповторний. Наприклад, нам може здаватися, що «всі китайці на одне лице», що всі естонці повільні. Німецький поет Г. Гайне сказав: «Кожна людина - це неповторний світ». Якщо взяти пригорщу піску та добре роздивитися її під мікроскопом, то виявиться, що немає жодної піщинки, схожої на іншу. Краплини дощу, які на перший погляд повинні бути схожими, при детальному вивченні виявляються зовсім різними. І так можна перелічити все живе й неживе на землі, від сніжинок до зебр, від листка на дереві до квітки, від комахи до слона і, нарешті, до людини. Все це унікальний витвір природи. Саме так, ми - унікальний витвір. Ми різні: ми по-різному сприймаємо обставини життя, по-різному на них реагуємо. Ми можемо бути адекватними та неадекватними, красивими та некрасивими, розумними й не дуже. Спробуймо проілюструвати унікальність всього існуючого на практиці. 2) Навряд чи хто-небудь вважає, що кілограм картоплі наповнений індивідуальністю.
Візьміть кожний собі по картоплині. Роздивіться її якомога уважніше, з'ясуйте «особливі прикмети». На це дається 1 хвилина.
3) Потім картоплини перемішуються. Кожний повинен знайти свою картоплину й описати її.
4) Запитання для обговорення в групі після завершення вправи:
- Що допомогло вам знайти саме свою картоплю?
- Який час вам знадобився?
- Що ви відчували в процесі пошуку і знахідки?