# data[].attributes.body
Positivisme har fokus på undersøgelser, som skal analyseres logisk for at kunne drage slutninger af dem. Idealet er, at alle udsagn kan reduceres til logiske udsagn om den fysiske verden.

# data[].attributes.headline
Hvilken videnskabelig metode den tildelte videnskabsteori hører til (tydeliggør hvordan det kan ses). 

# data[].attributes.subject
Hvilken videnskabelig metode den tildelte videnskabsteori hører til (tydeliggør hvordan det kan ses). 

# data[].attributes.body
Positivismen er en videnskabsteoretisk retning. Ifølge positivismen kan man kun beskæftige sig videnskabeligt med fænomener, som man kan opstille hypoteser om, der efterfølgende kan bekræftes gennem empiriske undersøgelser af virkeligheden. Ifølge positivismen bør alle videnskaber holdes til de samme standarder som naturvidenskaberne.

Det vil sige, at man udelukkende bør arbejde med påstande, som kan bekræftes gennem observationer og eksperimenter. Positivismen er til gengæld stærkt afvisende over for metafysiske påstande, som handler om noget, der ikke kan sanses ude i virkeligheden.

Positivismen vil normalt også være kritisk overfor normative udsagn, fordi de ikke kan afprøves eksperimentelt.

# data[].attributes.headline
Nævn mindst én teoretiker/metode/teori fra SSA-uddannelsen, der læner sig op ad denne videnskabsteori (med begrundelse). 

# data[].attributes.subject
Nævn mindst én teoretiker/metode/teori fra SSA-uddannelsen, der læner sig op ad denne videnskabsteori (med begrundelse). 

# data[].attributes.body
En teoretiker, der læner sig op ad positivismen, er Florence

Nightingale. Hendes tilgang til sygepleje var stærkt baseret på observationer og statistik. Nightingale indsamlede og analyserede data for at forbedre hygiejnen og reducere dødeligheden på hospitaler, hvilket er et godt eksempel på positivismens principper i praksis.

# data[].attributes.headline
Kom med eksempler på, hvordan denne videnskabsteori/dens paradigme genkendes i sundhedsvæsenet (feks. tilgange til borger og sygdom). bruger i dag. 

# data[].attributes.subject
Kom med eksempler på, hvordan denne videnskabsteori/dens paradigme genkendes i sundhedsvæsenet (feks. tilgange til borger og sygdom). bruger i dag. 

# data[].attributes.body
Florence Nightingale grundlagde den moderne sygepleje, hun var også foregangskvinde for patientsikkerhed, kendte betydningen af hygiejne og anvendte data for kontinuerligt at forbedre praksis, som SSA genkender jeg dette både i de rutiner vi bruger som er bygget på indsamling af data og de kliniske retningslinjer vi kender idag.

# data[].attributes.headline
Fordele og ulemper ved at arbejde ud fra denne tilgang som SSA (hvornår kan denne være brugbar og hvornår kan den være uhensigtsmæssig). 

# data[].attributes.subject
Fordele og ulemper ved at arbejde ud fra denne tilgang som SSA (hvornår kan denne være brugbar og hvornår kan den være uhensigtsmæssig). 

# data[].attributes.body
Positivisme har nogle fordele, såsom at det stoler på kvantitative data, som anses for at være mere pålidelige end kvalitative data, og det følger en veldefineret struktur under studier og diskussioner. Det kan dog også have ulemper, da det kan overse kompleksiteten og individualiteten i menneskelige oplevelser, hvilket potentielt kan føre til en begrænset forståelse af visse sociale realiteter. Desuden kan positivismen potentielt forstærke eksisterende magtstrukturer og uligheder.

Ulempen: at man ikke ser det hele mennesker, at man kun ser det, sår man skal rense, men ikke hvorfor borgeren har fået det, eller hvad man kan gøre for at forebygge nye sår.

# data[].attributes.body
Positivismen bygger på fem grundlæggende principper:

1. Empirisme: Al viden skal baseres på observationer og erfaringer.

2. Verifikation: Teorier og hypoteser skal kunne verificeres gennem empiriske data.

3. Objektivitet: Forskning skal være fri for forskerens subjektive holdninger og værdier.

4. Kausalitet: Videnskaben skal søge at forklare årsagsforhold mellem fænomener.

5. Nomotetisk tilgang: Videnskaben skal stræbe efter at formulere generelle love og regler, der gælder bredt.

Positivismen er nyttig, når der er behov for klare, empirisk baserede beslutninger, men kan være uhensigtsmæssig i situationer, hvor individuelle patientoplevelser og kontekstuelle faktorer spiller en stor rolle.

# data[].attributes.body
Positivismen anvender den hypotetisk-deduktive metode, som indebærer at opstille hypoteser, der kan testes gennem eksperimenter og observationer. Denne metode er kendetegnet ved systematisk indsamling og analyse af data for at bekræfte eller afkræfte hypoteser.

# data[].attributes.body
Positivismens paradigme kan genkendes i sundhedsvæsenet gennem evidensbaseret praksis, hvor kliniske beslutninger træffes på baggrund af den bedste tilgængelige forskning og data. Dette indebærer systematiske observationer, målinger og analyser for at sikre, at behandlinger er effektive og sikre.

# data[].attributes.headline
Fordele og ulemper ved at arbejde ud fra positivismen som SSA: 

# data[].attributes.subject
Fordele og ulemper ved at arbejde ud fra positivismen som SSA: 

# data[].attributes.body
Fordele:

Objektivitet: Sikrer at beslutninger træffes på baggrund af fakta og ikke subjektive meninger.

Forudsigelighed: Kan hjælpe med at forudsige udfald og forbedre patientbehandling gennem systematiske undersøgelser.

Reproducerbarhed: Metoder og resultater kan gentages og verificeres af andre, hvilket styrker videnskabelig validitet.

Ulemper:

Begrænset perspektiv: Man kan overse individuelle og subjektive oplevelser af sygdom og sundhed.

Manglende fleksibilitet: Strenge krav til objektivitet og verifikation kan gøre det svært at håndtere komplekse og dynamiske sundhedsproblemer.

Reduktionisme: Kan reducere komplekse menneskelige fænomener til simple årsag-virkning relationer, hvilket ikke altid fanger hele billedet.

# data[].attributes.headline
Positivisme i forhold til to-sproget demente

# data[].attributes.subject
Positivisme i forhold til to-sproget demente

# data[].attributes.body
Når vi anvender positivismen i forbindelse med en opgave om tosprogede demente, kan vi fokusere på at indsamle empiriske data gennem observationer og kvantitative målinger. For eksempel kan vi undersøge, hvordan tosprogede demente reagerer på forskellige sprogstimuli ved at måle deres kognitive responser og adfærdsmæssige reaktioner. Vi kan også bruge spørgeskemaer og tests til at samle objektive data om deres sproglige færdigheder og hukommelse. Ved at anvende en positivistisk tilgang kan vi få en mere præcis og videnskabelig forståelse af, hvordan tosprogethed påvirker demens, og dermed udvikle mere effektive interventioner og behandlingsmetoder.