# data[].attributes.headline
בריינפופ - תל אביב

# data[].attributes.subject
בריינפופ - תל אביב

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
האופרה הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תרבות ישראלית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בנימין זאב הרצל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
העיר העברית הראשונה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מקומות בישראל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
רחוב דיזנגוף

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מאיר דיזנגוף

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
רחוב דיזינגוף

# data[].attributes.attachment_link.title
תל אביב - בריינפופ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
תל אביב היא לא רק מרכז העסקים והתרבות של ישראל. תום ומובי מגלים את סודותיה של העיר ללא הפסקה

# data[].attributes.headline
מטיילים בתל אביב יפו

# data[].attributes.subject
מטיילים בתל אביב יפו

# data[].attributes.headline
באוהאוס - רחוב הירקון

# data[].attributes.subject
באוהאוס - רחוב הירקון

# data[].attributes.body
הבניין המרהיב והיוקרתי בן תשע הקומות שבולט בקרבת הים היה בעבר בניין מיוחד בן ארבע קומות בצורת H עם גינה שהפרידה בין שני אגפיו. קומת הקרקע הייתה הקומה המסחרית ושאר הקומות שימשו למגורים לזוג קרל ואלה רייספלד ולדייריהם הנוספים.
בדיירים שהתגוררו שם אפשר למנות את קונסול צרפת החופשית, עשירי תל אביב ויהלומנים, משפחתו של זלמן שובל (שגריר ישראל בארצות הברית לשעבר) ומשפחה שאיפשרה ליגאל אלון להסתתר מהבריטים בדירתה בשל קרבתה לראשי הפלמ"ח.

# data[].attributes.headline
באוהאוס - גן החשמל

# data[].attributes.subject
באוהאוס - גן החשמל

# data[].attributes.body
בשכונת גן החשמל - לא רחוק מרעשי הבנייה של הרכבת הקלה ובקרבת מסעדות ידועות כמו החומה הסינית וטאקריה - נמצא בניין עם חדר מדרגות שהוא מסע בזמן. בית יעקבזון תוכנן לפי צורך שהלך והתפתח בתל אביב של שנות ה־30 - קומת מסחר לצד דירות מגורים. בזמנו הוא היה במיקום אידיאלי - ליד בית המכס ורציף תחנת הרכבת ברחוב יהודה הלוי, בשכונה שבזמנו נקראה רמת השרון. הבניין מחולק לשלושה אגפים בצורת האות ח' מסביב לחצר פנימית אחורית, שתי הכניסות אליו פונות לרחוב לבונטין, ובשימורו קומת המסחר של הימים ההם נשמרה באופן מושלם. בפעם הבאה שאתם בולסים בוריטוס ונאצ'וס דמיינו שישבו שם לפניכם בקפה רפאל וקונדיטוריה.

# data[].attributes.body
העיר הלבנה הוא כינוי רווח לכמה מאזוריה הישנים של תל אביב, בהם שוכנים למעלה מ-4,000 מבנים המשויכים לסגנון הבינלאומי באדריכלות – הריכוז הגדול בעולם של מבנים מסוג זה – ובולט בהם גם תכנונה של העיר כעיר גנים שלה שדרות ורחובות ירוקים. רוב מבני הסגנון הבינלאומי הוקמו משנות ה-30 של המאה ה-20 ועד הקמת המדינה, על ידי אדריכלים יהודים שמוצא רובם מגרמניה.

קישור המונח עם מבני הסגנון הבינלאומי החל ב-1984, אז נערכה במוזיאון תל אביב לאמנות תערוכה בשם "עיר לבנה", שאוצרה היה היסטוריון האדריכלות מיכאל לוין[3]. קיים ייחוס של מונחים כמו "סגנון הבאוהאוס" או "בתי באוהאוס" למבני העיר הלבנה. "באוהאוס" היה שמו של בית־ספר משפיע לאדריכלות בגרמניה ושל אחד הסגנונות האדריכליים מהם התפתח הסגנון הבינלאומי[4].

# data[].attributes.headline
העיר הלבנה - נעמי שמר

# data[].attributes.subject
העיר הלבנה - נעמי שמר

# data[].attributes.body
שמר כתבה את מילות השיר והלחינה אותן ב-1958.

לוליק הקליט את השיר ב-1959, לסרט התיעודי של אדם גרינברג על יובל לעיר תל אביב. בהמשך הקליטו את השיר זמרים נוספים כמו אריק אינשטיין, שלומית אהרון ושלמה ארצי.[1

שמו של השיר בא מתיאורה המקובל של העיר תל אביב כ"עיר לבנה" כבר בראשיתה. בשיר מתוארת העיר כנוצרת מ"קצף גל ועננה". אולם, עם שחר, תל אביב שטופת האור הופכת לעיר גדולה העוסקת במסחר ובמשא ובמתן. לסיום מתאר השיר את רדת הערב על תל אביב, שעודנה מוארת וסואנת. לבסוף, עם ליל הופכת תל אביב ל"ארמון ענק אפל".

# data[].attributes.headline
עיר לבנה - אריק אינשטיין

# data[].attributes.subject
עיר לבנה - אריק אינשטיין

# data[].attributes.attachment_link.title
עיר לבנה אריק איינשטיין

# data[].attributes.body
יפו ( בערבית: يَافَا, "יאפא") היא עיר נמל עתיקה בארץ ישראל, לחוף הים התיכון. יפו התקיימה כעיר עצמאית במשך אלפי שנים עד שאוחדה ב-1949 עם תל אביב, והיא מהווה מאז את אחד מרובעי תל אביב-יפו.

יפו העתיקה נבנתה על צוק רם, מעין חצי אי שחודר אל הים המורכב מגבעת כורכר. הגבעה מהווה חלק מרכס הכורכר המערבי, אחד משלושת רכסי הכורכר החוצים לאורך את שפלת החוף של ארץ ישראל.

# data[].attributes.headline
נמל יפו נחשב לאחד הקדו

# data[].attributes.body
נמל יפו נחשב לאחד הקדומים בעולם. למן התקופה הכנענית ועד ימינו פעל הנמל ברציפות כמעט, והוא אשר העניק ליפו את מעמדה ההיסטורי כעיר מרכזית באגן המזרחי של הים התיכון וכשער הכניסה המערבי של הארץ. אלפי שנים שימש הנמל דייגים, ספנים, סוחרים, צליינים, כובשים ומהגרים, שעברו בו בבואם ובצאתם.

בתהפוכות ההיסטוריה ידע הנמל גם תקופות של שפל והזנחה. כיום, הודות למאמץ משותף של דייגי הנמל, תושבי יפו ואוהביה, ובזכות השקעה ותמיכה מצד עיריית תל אביב-יפו וחברת אתרים, מוסיף הנמל לפעול כנמל דייג, ומתחדש לצד זאת כאחד מהמוקדים האורבנים לאורך רצועת החוף של תל אביב-יפו, המציע מגוון פעילויות תרבות – בדגש על אירועי מוזיקה, פנאי, מסחר ותיירות לציבור הרחב.

# data[].attributes.body
המגדל נבנה בעזרת תרומתם של תושבי העיר, ערבים ויהודים, ובראשם יוסף בק מויאל, והוא אחד ממאה מגדלי שעון שנבנו ברחבי האימפריה העות'מאנית כולה. המגדל בנוי מאבן כורכר, וצורתו מזכירה במעט כנסייה אירופית. בראש המגדל כיסוי נחושת, שבו שני שעונים ופעמון המצלצל אחת לחצי שעה. על שם המגדל נקראה הכיכר בה נמצא - כיכר השעון.

# data[].attributes.headline
כיכר השעון בעבר

# data[].attributes.subject
כיכר השעון בעבר

# data[].attributes.headline
שער ירושלים בתוך חומות יפו העתיקה ומאחוריו "המצודה" באזור של רחוב יפת כיום פינת רחוב מפרץ שלמה

# data[].attributes.subject
שער ירושלים בתוך חומות יפו העתיקה ומאחוריו "המצודה" באזור של רחוב יפת כיום פינת רחוב מפרץ שלמה

# data[].attributes.body
רחוב יפת הוא אחד הרחובות הראשיים של יפו. הוא קרוי על שמו של יפת בנו של נח, מייסד העיר על פי אחת האגדות. בעבר נקרא רחוב עג'מי, על שם איברהים אל-עג'מי, קדוש פרסי, וכן בעבר חיבר הכביש בין יפו לעזה, וגם נקרא בשם: דרך עזה. הרחוב עובר מעל רחוב יהודה הימית בגשר שהוקם בזמן המנדט הבריטי. חלקו המערבי של תחילת הרחוב עובר על השטח בו שכנו בעבר חומות יפו.

# data[].attributes.headline
מסגד מחמודיה

# data[].attributes.subject
מסגד מחמודיה

# data[].attributes.body
מסגד מחמודיה (בערבית: مسجد المحمودية, "מסג'ד אל-מחמודיה"), הממוקם ברחוב מפרץ שלמה, הוא המסגד הגדול והחשוב ביפו. הוא שוכן בפינה הצפון-מזרחית של יפו העתיקה, סמוך לכיכר השעון מצד מערב ובקרבת טיילת חומות הים. ההערכה היא כי המסגד הוא השלישי בגודלו בארץ ישראל, אחרי מסגד אל-אקצא בירושלים והמסגד במערת המכפלה בחברון.

המסגד הוקם בשנת 1730 ונבנה מחדש בין השנים 1812–1814 בידי מוחמד אגא א-שאמי, מושל העיר מטעם העות'מאנים בתחילת המאה ה-19. המסגד נקרא על שמו של בנו של א-שאמי, מחמוד, שנפטר בשנת בניית המסגד. המסגד כלל אולם תפילה וחצר שהיא כיום החצר הפנימית של המסגד, ו

# data[].attributes.body
שוק הפשפשים ביפו הוא שוק פשפשים בו נמכרים חפצים שונים, בגדים ופריטי ריהוט, חדשים ומשומשים. השוק שוכן במתחם הרחובות עמיעד, עולי ציון, יהודה מרגוזה ורחוב בית אשל ביפו.

אזור השוק, כמו אזורים אחרים ביפו, שימש קבוצות צלבניות שחיו באזור, אך נהרס והוקם מחדש בתקופה העות'מאנית. השוק עצמו פועל במקום מהמאה ה-19, תקופה בה פרחו חיי מסחר מקומיים ויפו שימשה עיר נמל ומרכז לעולי רגל.

השוק הומה אדם בכל ימות השנה, והוא מוקד משיכה למבקרים, לתיירים ולחובבי מציאות וחפצי יד שנייה. סיורי מבקרים בסמטאות יפו עוברים פעמים רבות דרך השוק. החנויות והדוכנים קבועים בדרך כלל, אך ניתן גם למצוא בו דוכנים של כאלה המציעים באופן עצמאי את מרכולתם – עודפי סחורות ישנות וחדשות, חפצים עתיקים, פריטי נוסטלגיה וחפצי גרוטאות.

# data[].attributes.headline
נחום גוטמן   - היה צייר, מאייר, פסל וסופר ישראלי, יליד האימפריה הרוסית. בשנת 1978 זכה בפרס ישראל.   

# data[].attributes.subject
נחום גוטמן   - היה צייר, מאייר, פסל וסופר ישראלי, יליד האימפריה הרוסית. בשנת 1978 זכה בפרס ישראל.   

# data[].attributes.body
הוא השתייך, ביחד עם ישראל פלדי, ראובן רובין וציונה תג'ר, לקבוצת האמנים של "אסכולת ארץ ישראל". נושאי הציור של חבריה היו ארץ ישראל, נופיה ואנשיה, ו הם נתנו דגש לצבעים העזים והאור הבוהק של הארץ. הם שאבו השראה מדמויותיהם של ערביי ארץ ישראל והאמינו כי דמותם היא הקרובה ביותר לדמות תושבי הארץ העבריים בתקופת התנ"ך.

גוטמן הוסיף לאייר ספרי ילדים. בין השאר אייר את ספריו של חיים נחמן ביאליק ומספר רב של מקראות וספרי לימוד. מאות ספרים אוירו על ידו לאורך השנים, כולל ספריו שלו. בנוסף לפעילותו כצייר וכסופר עיצב גוטמן את סמלה הראשון[3] של העיר תל אביב ועסק גם בעיצוב תפאורה להצגות.

# data[].attributes.headline
נחום גוטמן - חוף הים

# data[].attributes.subject
נחום גוטמן - חוף הים

# data[].attributes.headline
נחום גוטמן - בית ביפו

# data[].attributes.subject
נחום גוטמן - בית ביפו

# data[].attributes.headline
נחום גוטמן - פרדסים ביפו

# data[].attributes.subject
נחום גוטמן - פרדסים ביפו

# data[].attributes.headline
תרבות מספרת - נחום גוטמן

# data[].attributes.subject
תרבות מספרת - נחום גוטמן

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מוזאונים בישראל - הפורטל הלאומי

# data[].attributes.attachment_link.title
תרבות מספרת | נחום גוטמן

# data[].attributes.headline
פסיפס תולדות העיר תל אביב ברחוב ביאליק

# data[].attributes.subject
פסיפס תולדות העיר תל אביב ברחוב ביאליק

# data[].attributes.body
פסיפס תולדות תל אביב הוא פסיפס, מעשה ידיו של האמן הישראלי נחום גוטמן, המתאר את תולדותיה של העיר תל אביב על גבי שלושה לוחות מרכזיים הניצבים בלב מזרקה, ומוקפים במעגל שעליו 15 תמונות נוספות. הפסיפס הוצב בינואר 1976 בחזית בית העיר תל אביב-יפו בכיכר ביאליק. בשנת 2008 הוסר מהמקום[1], ואוחסן במחסני העירייה עד שנת 2011, עת הוצב במקומו החדש בשכונת נוה צדק סמוך למוזיאון נחום גוטמן.

# data[].attributes.headline
מזרקת הפסיפס כפי שהוצגה בכיכר ברחוב ביאליק

# data[].attributes.subject
מזרקת הפסיפס כפי שהוצגה בכיכר ברחוב ביאליק

# data[].attributes.headline
בריינפופ - נחום גוטמן

# data[].attributes.subject
בריינפופ - נחום גוטמן

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
האימפריה העותומנית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
האימפריה הטורקית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
האימפריה התורכית

# data[].attributes.attachment_link.title
נחום גוטמן - בריינפופ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
תום ומובי מספרים על הצייר והסופר הנודע שיצר במיוחד לילדים

# data[].attributes.headline
נחום גוטמן - דיוקן

# data[].attributes.subject
נחום גוטמן - דיוקן

# data[].attributes.body
נחום גוטמן נולד בשנת 1898 בעיירה טֶלֶנֶשטי שבבסרביה (אז בתחומי האימפריה הרוסית; כיום במולדובה), הרביעי מבין חמשת ילדיהם של שמחה בן-ציון (אלתר גוטמן) ואשתו רבקה. בשנת 1903 עבר עם משפחתו לעיר אודסה ושם למד עברית ב"חדר המתוקן" שפתח אביו הסופר.

לאחר שעלה ארצה התגורר מחוץ ליפו ומאוחר יותר עברה משפחתו לגור בנוה צדק.

בגיל 16 כבר למד ציור בבית הספר בצלאל שבירושלים.

הוא השתייך, ביחד עם ישראל פלדי, ראובן רובין וציונה תג'ר, לקבוצת האמנים של "אסכולת ארץ ישראל". נושאי הציור של חבריה היו ארץ ישראל, נופיה ואנשיה, והם נתנו דגש לצבעים העזים והאור הבוהק של הארץ. הם שאבו השראה מדמויותיהם של ערביי ארץ ישראל והאמינו כי דמותם היא הקרובה ביותר לדמות תושבי הארץ העבריים בתקופת התנ"ך.

גוטמן אייר ספרי ילדים. בין השאר אייר את ספריו של חיים נחמן ביאליק

# data[].attributes.body
פְּסֵיפָס הוא יצירת אמנות שבה מורכבות פיסות שונות לכדי ריצוף משטח – לרוב רצפה או כחלק מעיטור אדריכלי אחר. פיסות הפסיפס, העשויות אבן, זכוכית, או חומרים שונים קרויות בשם הכולל "אבני פסיפס" משובצות בתוך מלט או חומר אחר המחבר ביניהן. אופי השימוש בפסיפסים מגוון.

# data[].attributes.headline
כיצד יוצרים פסיפס

# data[].attributes.subject
כיצד יוצרים פסיפס

# data[].attributes.headline
פסיפס מגזרי נייר צבעוני

# data[].attributes.subject
פסיפס מגזרי נייר צבעוני

# data[].attributes.attachment_link.title
בואו להכין פסיפס מהפנט מנייר צבעוני

# data[].attributes.headline
הפסיפס של נחום גוטמן

# data[].attributes.subject
הפסיפס של נחום גוטמן

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
סקר אמנות הקיר יד בן-צבי

# data[].attributes.attachment_link.title
"3000 שנות היסטוריה" – הפסיפס של נחום גוטמן

# data[].attributes.headline
הצעות לפעילויות  אינטראקטיביות

# data[].attributes.subject
הצעות לפעילויות  אינטראקטיביות

# data[].attributes.body
1. הרחובות שלנו - הילדים יבצעו מחקר על שמות רחובות מגוריהם בעיר.

הם יציגו בתערוכה בכתיבה וביצירה ויעלו לפדלט כיתתי את המחקר והיצירה שלהם.

בשטח בית הספר תתקיים תערוכה של הרחובות.

אפשר לקשר את הנושא לזרם הבאוהאוס ולתת לילדים ליצור את הרחוב שלהם מדאס לבן, חימר לבן, קרטוני ביצוע לבנים וליצור מעין עיר לבנה משלהם.

2. יוצרים בפסיפס בהשראת נחום גוטמן - לתת לילדים להתנסות בעבודת פסיפס. אפשר ליצור קיר פסיפס שכבתי או כיתתי (בדומה לאלה שיצר גוטמן) או עבודות פסיפס אישיות.

ניתן לעבוד עם אבני פסיפס או פסיפס מגזרי נייר.

כל העבודות יעלו לפדלט כיתתי משותף בנוסף לתערוכה.

# data[].attributes.headline
זוהי יפו - אבי טולדנו

# data[].attributes.subject
זוהי יפו - אבי טולדנו

# data[].attributes.attachment_link.title
שיר עד - זוהי יפו - מילים: יוסי גמזו | לחן: משה וילנסקי | ביצוע: אבי טולדנו, 1982 - Avi Toledano