# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Марі́я Оксе́нтіївна Примаче́нко (також Приймаче́нко, , с. Болотня, нині Вишгородського району - 18 серпня 1997, там само) - українська народна художниця в жанрі "наївного мистецтва"; лауреатка Національної премії України ім. Т. Г. Шевченка. Заслужена діячка мистецтв УРСР, народна художниця України. Авторка понад 800 картин, 650 з яких зберігаються у Національному музеї українського народного декоративного мистецтва (Київ).

Картини мисткиня підписувала як " Примаченко" або " М. Примаченко", або ж скорочено " М. П.".

У 2000-х роках також широко вживався варіант написання прізвища письменниці як Приймаченко. Зокрема, цей варіант було вжито в указі Президента України Віктора Ющенка від 2008 року "Про відзначення 100-річчя від дня народження Марії Приймаченко".

В указі Президента України Володимира Зеленського від 2022 року "Про нагородження відзнакою Президента України "Національна легенда України"" вже вжито варіант Примаченко.

У 2018 році праонука мисткині Анастасія Примаченко заснувала благодійний фонд під назвою "Творча спадщина родини Марії Примаченко". Також вона заявила, що не існує достовірних доказів, що мисткиня колись використовувала варіант Приймаченко.

Також у 1994 році був заснований інший благодійний фонд, що не має відношення до сімʼї Примаченків, під назвою "Всеукраїнський благодійний фонд Марії Приймаченко", але у 2023 році він змінив написання прізвища на " Примаченко ".

Народилася і прожила все життя в селі Болотня на Київщині (тоді Київська губернія, Російська імперія), у родині визнаної майстрині- вишивальниці Параски Василівни (свої сорочки Марія вишивала власноруч) та теслі Оксентія Григоровича (майстрував дворові огорожі у вигляді стилізованих головкатих зображень).

У дитинстві хворіла поліомієлітом, через що стала не по-дитячому серйозною та спостережливою, загострила слух і зір.

Про ранню творчість згадувала: " Починалося все це так. Якось біля хати, над річкою, на заквітчаному лузі пасла я гусей. На піску малювала всякі квіти, побачені мною. А потім помітила синюватий глей. Набрала його в пелену і розмалювала нашу хату...". Сусіди приходили подивитися на дивину, зроблену дитячими руками, просили і їхні хати прикрасити.

В 1936 році Марія Примаченко запрошена в Центральні експериментальні майстерні при Київському музеї українського мистецтва (із 1936 - Школа народних майстрів, згодом - Художньо-промисловий), що з 1943 року збирали народні таланти. У Майстернях викладали Анатоль Петрицький, Василь Кричевський, Василь Касіян, училися - Тетяна Пата, Параска Власенко, Макар Муха й десятки інших визначних творчих постатей.

Примаченко була надзвичайно вразливою людиною, черпала інформацію зі світу природи та поточних новин, зберігаючи вміння сприймати життя як вічну казку.

Відкриття виставки Примаченко в Мистецькому Арсеналі на обкладинці газети "Культура і життя", 2016

1936 року на І Республіканській виставці народної творчості, експонованій у Москві, Ленінграді, Варшаві, картини Примаченко займали цілий зал. За участь Примаченко нагородили дипломом першого ступеня. Відтоді її твори з незмінним успіхом експонуються у Парижі, Варшаві, Софії, Монреалі, Празі. 1937 року твори художниці виставлялися в Парижі.

Під час навчання Примаченко зустріла земляка з сусіднього Іванкова Василя Маринчука, котрий приїхав на екскурсію до Лаври, де містилися Майстерні, та зійшлася з ним цивільним шлюбом.

Закінчивши навчання, повернулась у Болотню до чоловіка, попри можливість залишитись у Києві. У березні 1941 року народила сина Федора. Чоловік пішов на війну та не повернувся.

Примаченко виховала сина Федора так, що він став її найближчим другом, навчала його малярству, і він теж став народним художником, майстром наїву. Примаченко мала двох онуків..

Союзна преса називала художницю "Маруся Приймаченко, молода колгоспна художниця з сонячно-радісної України", нівелюючи реальну глибину і дуальність її картин. Примаченко в невіддільності добра від зла пронизливо портретувала епоху: на роботі 1936 року "Звіриний суд" чорна мавпа за столом пише протокол, а двоє вовків стоять перед нею навшпиньки; на картині 1930-х слоноподібне чудовисько і підпис: "Та звірина йде й дрімає собі, їсти шукає, то й наряди не на умі, коли їсти хочеться, то нічого не хочеться".

Марія Примаченко померла 1997 (за іншими даними 1998) року в селі Болотня.

Джерела її натхнення в настінних хатніх розписах, в орнаментальному та пісенному багатстві прийняла з колисковою матері. Творчість Примаченко ввібрала розмаїту школу народного мистецтва, багатовікову культуру народу: від медяників у вигляді фантастичних звірів, весільних виробів з тіста, якими славилася вона в селі, і старовинних тканин, килимів, вишивок, вибійок.

Соняшник з бджолами

Стиль Примаченко, синтезуючи досвід поколінь, генеалогічно сягає найдавнішого мистецтва: палеолітичне "двочастинне" зображення звірів з визначеною межею голови і тулуба, язичницькі образи фантастичних чудовиськ і птахів, що знайшли відображення у слов'янській міфології. Традиційні символи народного мистецтва вона розвиває і наповнює новим змістом (так, солярна розетка своєрідно інтерпретована в "Соняшниках").

Приймаченко у всьому була правшею, але писала лівою. Постійно вчилася у поліської природи.

Не маючи в арсеналі "професійних хитрощів", писала на звичайному ватмані пензлями фабричного виготовлення гуашшю і аквареллю. Перевагу віддавала гуаші, щоб отримати соковиту, щільну декоративно виразну пляму з чітким силуетом. Спочатку вела лінію олівцем, недбало, "по-дитячому" окреслювала контури, потім упевнено клала колір.

Шар фарби то густий, то прозорий, що видно підготовчий малюнок олівцем. Мазок не стандартизований, позбавлений одноманітності: то зовсім не відчувається, то визначає форму, то короткий і уривчастий, то широкий і густий, іноді рівний, іноді дещо кострубатий. Динамічний мазок у композиції "Під сонцем на морі чайка годує своїх дітей" створює враження бурхливого моря.

Примаченко об'єднала малюнок і живопис: це живописна графіка і графічний живопис водночас. Майстерно розуміючи композицію, горизонтальний формат використовувала для оповідальних композицій, послідовного розвитку руху, вертикальний - для репрезентативних, величних. Бездоганно відчувала ритм, її форми завжди добре узгоджені і водночас не статичні: рослини, пелюстки квітів подані у взаємодії. Всі елементи утворюють ансамбль з власним ритмом і формами.

Колір - основний компонент композицій Примаченко. Він організовує площину, є елементом ритму, створює настрій "кольороносного" простору, ніби сам обирає форму. Рожево-малиновий у Примаченко перетворюється на палаючий цвіт папороті, колір зимового сонця і дорогоцінного турмаліну. У 1970-ті усе менше працювала на білому тлі. На виставці 1973 року із 142 робіт лише одна композиція на білому ("Сидить баба на печі, пряде куделицю"). Інтенсивне, глибоке, ніби підсвічене зсередини тло надає її творам колірної та композиційної міцності, монументальності.

Примаченко не любила великих однотонних площин, вважаючи їх неживими, тому тло всюди вкрите ритмічними рядами дрібних рисок, дужок, крапок, світлих (хмари на небі) і темних (хвилі, трава на землі й воді). Це чергування форм і кольору, спокійний орнаментальний рух повторюється в кожному клаптику роботи.

Лінії приділена менша увага, однак досліджувала і її каліграфічність, відточеність музичного ритму ("Буслики"). У побутових сценах лінія ширша, грубіша. Художниця поєднує повнозвучні колірні плями і ясні, чіткі контури.

Новаторка за образним мисленням, Примаченко унікально вживає формально-стилістичні прийоми. Ніде не відтворюючи орнамент етнографічно точно, поетично перетворює побутову тему рушників, скатертин, килимів. Зображення дерева у народному стінописі відсутнє (поширені листя дуба, винограду, калини, барвінку), а у композиціях Примаченко розквітають розкішні дерева. Вона також подає листя як ціле дерево ("Весілля"). Вживає і незнаний у народних розписах прийом (як у сучасній сценографії) - показує хату водночас знадвору і зсередини ("Моя мила бригадира полюбила").

У Національному музеї українського народного декоративного мистецтва зберігається одна з ранніх робіт 1935 року, тричастинна композиційно. На одній частині намальована мавпоподібна істота. Безвиїзно живучи до 1936 року в Болотні, Примаченко живої мавпи не бачила, тому мавпа "олюднена". Всі її звірі - з людськими очима, отороченими пухнастими віями. У "Ведмедиках" немає лютості, довірливо звернені морди радше нагадують різдвяні колядкові маски, ніж хижаків.

Процес її творчості сплавляв конкретне мислення, інтуїцію, фантазію і підсвідоме. Нерідко композиція народжувалася уві сні чи асоціативно: " Дивлюсь на підлогу - бачу, то звір, а то людина на коні ".

За типологією роботи Примаченко діляться на сюжетні (фігурні), знакові, ритміко-орнаментальні. Якщо у середині 1960-х на виставках її творчість була представлена переважно квітково-пташиними композиціями, то вже 1967 року йде ціла низка побутових сцен. Особливий розквіт її сюжетної творчості припадає на початок 1970-х: "Весілля", "Катерина співає пісню", "Роман і Оксана", "Галя на весілля запрошує", "Сватання", "Після весілля хрещеного батька та матку хрещену везуть до магазину".

Творить квіти-роздуми, квіти-присвяти: "Людям, що пашуть хліб і Батьківщину кохають", "Молодим матерям, що народили сина або дочку", "Квіти на ялинку", "Лесі Українці", "На честь польоту космонавтів" і "На честь народження правнучки". Персоніфіковані фантастичні квіти (наприклад, "квіти-оченята") і реалістичні ( соняшник, бузок, рожі). Композиції з квітів декоративні та монументальні, нагадують стінопис. Ритмічно довершені і квітково-пташині композиції: "Веснянки-роговички - веселі птички", "Чайка над полем пролітала", "Куріпочки пляшуть і хліб пашуть", "Кочубарки на маках".

"Звірина серія" - унікальне у вітчизняному та світовому мистецтві явище. Сюжетні твори мають спільність з народними картинками, але фантастичні звірі - чистий витвір уяви. Укрупнені форми небачених звірів, злива кольорів у поєднанні з орнаментальною розробкою тулуба створюють емоційно потужні образи, що ніби ворушаться, дихають, ростуть на очах. "Диким чаплуном" (від слова "чапати") Примаченко назвала одного з них, акцентуючи увагу на його лапах, здатних продиратися крізь таємничі хащі життя. Її звірі - це і пересторога ("Будь проклята війна!"), і заклик до дружби, до миру.

У співпраці з Михайлом Стельмахом проілюструвала дитячі книжки "Журавель" та "Чорногуз приймає душ". Ілюструвала українські народні дитячі пісні "Ой коники-сиваші". За образністю, характером світосприймання, мірою узагальнення і відбору головного роботи Примаченко відповідають образній структурі дитячих казок, які вона любить зображувати ("Лисиця і журавель"). Естетика казково-незвичайного легко входить у реальність, тому здається природною. Але Примаченко у жодній виставковій роботі не повторювала ілюстрацій, чітко розрізнюючи книжковий малюнок і картину.

У фантастичних композиціях Примаченко провідною є народна фантастика, що втілювала етичні категорії, філософію життєствердження. Головною в її творчості є універсальна тема боротьби добра і зла. Добрі птахи і звірі написані яскравими, сяючими фарбами, злі - темними, приглушеними, ближаючися з народним живописом й поезією. Добро і зло зображені в органічній правічній взаємодії, як рослинний і тваринний світ ("Сидить баба на печі, пряде куделицю"), але добро завжди перемагає.

Складною гармонійністю відзначаються "багатосценові" картини. Казково зміщені всі уявлення і масштаби: пливуть величезні риби, летять величезні птахи, стоять уквітчані хатки, на деревах небувалого розміру яблука. Казка і бувальщина, вигадки і реальність сплавлені у єдиний організм, найнезвичайніші речі здаються переконливими. Масштабні композиційні зміщення втілюють ідею про велику єдність природного світу, про складні, але нерозривні зв'язки, що панують у ньому. Масові побутові сцени побудовано на протиставленні головних і другорядних дійових осіб і груп. Люди в цих картинах - епічно спокійні і повні гідності, привітні та доброзичливі. Вони дивляться просто на глядача, запрошуючи до участі у події картини.

Тема радості буття (одна з найвідоміших серій "Людям на радість") поєднується з темою смутку (у багатьох роботах - уквітчана могила в рушниках).

1986 року створила "чорнобильську" серію (Болотня знаходиться майже у 30-кілометровій зоні).

У фантастично-умовному світі проявила і прагнення до конкретно-чуттєвого образу ( автопортрет "Літа мої молодії, прийдіть до мене у гості").

"Оця картина, де немає порядку, розривають шматок хліба", 1990 р

Примаченко-поетеса реалізувалась у підписах-примовках до своїх картин, що легко запам'ятовуються. Художній образ і віршовані підписи синхронні: "Три буслики у горосі живуть у нас і досі". Є безпосередньо похідні від народного лубочного моралізування: "Лежень ліг під яблунею, щоб яблуко само упало у рот, а воно його у лоб". Є й роботи з естетикою газетного репортажу: "Свинарка виростила тисячу сімдесят поросят". Але Примаченко не мириться з такою "прозою" і вже наступну ліричну роботу підписує: "Галя свиней у колгоспі годувала. Виростила поросят тисячу і сімдесят". Трапляються і короткі примовки: "Куріпочки пляшуть і хліб пашуть", "Собачка Ада не боїться гада", "Ворон дві баби мав - обох обнімав", "Веснянки-роговички - веселії птички".

Деякі її вірші до робіт експоновані на персональній виставці Примаченко 1973 року:

Хитра лисиця ведмедику каже: "Їж кукурудзу - поправишся", - а собі курочку несе та медок п'є; в ній сила є.

Сорока каже: "Чі-чі-чі! Ой де ж нам спати?" - На печі. - Що ж нам пити? - Горілочку, бо приїхали по дівочку.

Журяться рябушки: "А вже скоро зима, а в нас хати нема". Обізвався зайчик: "А я зими не боюся, у снігу сховаюся". З Новим роком, з новою весною, з новим щастям, усі люди на Землі.

Наприкінці 1960-х та у 1970-ті роки у видавництві "Веселка" вийшло 5 книг з ілюстраціями Марії Примаченко, і ще одна - наприкінці 1980-х.

Українську народну приповідку "Товче баба мак" переповіла сама мисткиня.

Книжка "Ой коники сиваші" видавалася англійською та іспанською мовами.

Мистецтвознавець Григорій Островський у книзі "Добрый лев Марии Примаченко" (1990) схарактеризував книжки з ілюстраціями мисткині:

Між нею та її глядачами, її малюнками і поетичним фольклором немає анінайменшого проміжку, і ці яскраві, барвисті книжки сприймаються єдиною і неподільною імпровізацією селянської казкарки і художниці.

Марії Приймаченко присвятили свою багаторічну роботу художники Ада Рибачук і Володимир Мельниченко у Серіях панно в інтер'єрі палацу дітей та юнацтва: "Діти світу" "Чарівна скрипочка", "Сонце та золоті пташки", "Вершники" та 25 емблемах дитячих гуртків-відділів навчання. ( 1963- 1968 р.р.)

Художників сучасного мистецтва, представників Нової української хвилі, надихає висока креативність творів Примаченко, що відзначено в творчості Лариси Пішої, Олени Голуб, Григорія Столбченка та ін.

В 2017 році Арсен Савадов з пієтетом процитував твори Примаченко в серії своїх робіт.

2019 року одеський художник Степан Рябченко присвятив роботу творчості Марії Примаченко, з'єднавши її і своїх героїв у масштабній панорамі "Джерело", яка знаходиться в Києві, по вулиці Георгія Кірпи, 5.

Українські скульптори створили за мотивами картин Примаченко біля Південного залізничного вокзалу Києва артмайданчик з її тривимірними персонажами: статуя Сонячного лева за мотивами картини "Молоде левиня" 1979, в арці - Кінь з скрипкою, скульптура бика.

У 1937 році на міжнародній виставці у Парижі отримала золоту медаль.

У 1966 році за серію картин "Людям на радість" отримала Державну премію УРСР ім. Т. Г. Шевченка.

У 1970 році отримала звання заслуженого діяча мистецтв УРСР.

З 1988 року - народний художник України.

2009 рік за рішенням ЮНЕСКО визнано роком Марії Примаченко.

Відзнака Президента України "Національна легенда України" (20 серпня 2022, посмертно) - за визначні особисті заслуги у становленні незалежної України і зміцненні її державності, захисті Вітчизни та служінні Українському народові, вагомий внесок у розвиток національної освіти, мистецтва, спорту, охорони здоров'я, а також багаторічну плідну громадську діяльність[24].

Пам'ятник Марії Примаченко у Києві

Файл:Памятник Марии Примаченко.JPG
Пам'ятник Марії Примаченко у Краматорську

Творчості Марії Примаченко в останні десятиліття присвячені статті, альбоми, науково-популярні фільми, теле- і радіопередачі.

У 1989 році київське видавництво "Мистецтво" випустило книгу "Марія Примаченко. Альбом". Автор-упорядник Н. Велігоцька.

У 1990 році у Москві вийшло ґрунтовне мистецтвознавче дослідження Григорія Островського "Добрый лев Марии Примаченко".

У 2008 році у видавництві "Родовід" вийшла книга Наталі Самрук і Галини Борисової "Марія Пимаченко. Дарую вам сонце". Книга містить понад 100 робіт Марії Примаченко з зібрання Запорізького художнього музею і вступну статтю Наталі Самрук про життя і творчість мисткині.

У 2009 році вийшла книга Олександра Найдена "Марія Примаченко 100" (видавництво "Родовід"). Книга містить статті, есеї та спогади про Марію Примаченко.

Дитинство мисткині описане в книзі оповідань для дітей "Анна Багряна про Марію Заньковецьку, Олену Телігу, Вангу, Марію Примаченко, Славу Стецько" (Видавництво "Грані-Т", 2010).

"Літа мої..." (2013) - укранський анімаційний фільм режисера Володимира Гончарова за мотивами живопису Примаченко.

Мульфільм "Про чудернацький всесвіт Марії Примаченко" їз серії "Книги-мандрівки" (2019). Авторка сценарію - Ірена Карпа, режисерка анімації - Ліза Тарасова.

У 2020 році видавництво "ІРІО" у скрії "Видатні українці. Люди, що творили історію" випустило книгу Марії Рубан "Марія Примаченко" про життя і творчість мисткині.

В програмі "На добраніч, діти" колискова вечірня казка, УТ 1 анімаційна композиція авторам була навіяна картинами та творчістю Марії Примаченко.[джерело? ]

В кінці травня 2013 року журналісти авторитетного фінського видання " Helsingin Sanomat" виявили, що всесвітньо відомий фінський виробник речей для дому "Марімекко" (від текстилю до посуду та одягу) з 2007 року використовує на своїх виробах малюнок, дуже подібний на роботу Марії Примаченко 1961 року "Щур у дорозі". На картині, яка зберігається в Національному музеї українського народного декоративного мистецтва, тварина везе на санях дітей. Малюнок фінської дизайнерки Крістіни Ізола "Лісовий народ" відрізняється лише тим, що на ньому зображені самі дерева без щура. "Марімекко" та її дизайнерка визнали факт плагіату і вибачилися за інцидент. Масштабів додало те, що фінський авіаперевізник "", який співпрацює з "Марімекко", наніс малюнок на один зі своїх літаків "Аеробус A330", що рейсує до Нью-Йорка та Далекого Сходу. Прес-служба авіакомпанії, за повідомленням "Associated Press", пообіцяла максимально швидко прибрати зображення зі своїх літаків.

Авторські права на картини Марії Примаченко належать родині Примаченків.

Власники картин не мають права розміщувати зображення будь-де - ні у власному Instagram, ні в якомусь платному каталозі, і тим більше ні в будь-яких бізнес-проектах. Будь-яке використання зображення вимагає (прижиттєвої) згоди автора, або її спадкоємців. Інакше це буде вважатися порушенням авторських прав, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Сім'я Примаченків підтримує різноманітні ініціативи та відкрита до співпраці з українськими та світовими брендами, проектами.

Більше інформації про авторські права та контакти можна знайти тут:

Під час російського вторгнення в Україну, 27 лютого 2022 року, у селищі міського типу Іванків Київської області згорів історико-краєзнавчий музей, де зберігалося близько двох з половиною десятків робіт Марії Примаченко. Частину картин, що зберігалися в музеї, вдалося врятувати. Тимчасово їх зберігають у себе місцеві жителі.

"Моя хата, моя правда"

Наприкінці квітня 2022 року картина Марії Примаченко "Моя хата, моя правда" створена у 1989 році була продана на благодійному аукціоні "Benefit for Ukraine's People & Culture" у Венеції за 110 000 євро при стартовій ціні в 1 000 євро. Виручені кошти планують передати до благодійних організацій для підтримки української культури, зокрема до "Фонду сім'ї Марії Примаченко", який планує витратити гроші на будівництво власного музею.

"Квітки виросли коло четвертого блока"

5 травня 2022 року закінчився благодійний аукціон із продажу картини Марії Примаченко "Квітки виросли коло четвертого блока", створеної у 1990 році, на якому її було продано за 500 000 доларів при стартовій ціні у 5 000 доларів. Аукціон організував Благодійний фонд Сергія Притули за допомогою аукціонного дому "Дукат" з 29 квітня до 5 травня. Виручені кошти нададуть Збройним силам України - на них планують придбати 125 мікроавтобусів Volkswagen T5 для переднього краю фронту.

Картина була присвячена четвертому енергоблоку Чорнобильської атомної станції (ЧАЕС), на якому сталася трагедія у 1986 році. Притула заявив, що у цьому є певний символізм, оскільки російські військові рили окопи у Рудому лісі біля ЧАЕС, а також розбомбили музей з роботами Примаченко в Іванкові, тож тепер її творчість буде допомагати бомбити їх.

Картина була передана до фонду Дар'єю Добріян, генеральною директоркою музею "Духовні скарби України", разом зі своїм чоловіком Ігорем Пономарчуком. Подружжя сказало: "Наша родина би ніколи не продала цієї картини, якби не війна. Іншим колекціонерам продавати таку картину шкода, але для ЗСУ - ні." Родина Марії Примаченко також підтримала аукціон і відмовилася від роялті з продажу картини на користь ЗСУ.

Картину придбав українець, що проживає за кордоном, і передав до Національного художнього музею на відповідальне зберігання. Картину планують представити у постійній експозиції музею після його відкриття для відвідувачів.

Наприкінці травня 2022 року 125 мікроавтобусів вже були придбані у Deutsche Post, що раніше їх використовувала. Перша партія із 7 мікроавтобусів була доставлена до Миколаєва, тоді як другу партію планували надіслати на східний напрямок. На капоті кожного із доставлених автобусів було розміщене зображення "квіток" з картини Примаченко.

1. Примаченко Мария Авксентьевна // / под ред. Большая советская энциклопедия: [в 30 т.]А. М. Прохоров - 3-е изд. - Москва: Советская энциклопедия, 1969.

2. Знаменитой украинской художнице исполнилось бы 100 лет [Архівовано 7 березня 2016 у Wayback Machine.] // Ирина Десятникова. События и люди, 12-19 января 2009

3. Лесь Танюк. "Добрі люди і добрі звірі" Сторіччя Марії Примаченко: бестіарій художниці як феномен першомистецтва [Архівовано 9 грудня 2016 у Wayback Machine.] // "Дзеркало тижня. Україна", 27 березня 2009.

4. БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД ТВОРЧА СПАДЩИНА РОДИНИ МАРІЇ ПРИМАЧЕНКО. youcontrol.com.ua.

5. В.Гриневич. Марія Приймаченко намалювала зеленого слона у сталінському картузі 2013 [1] [Архівовано 9 серпня 2021 у Wayback Machine.]

6. О. Данченко Народні майстри//К.:Радянська школа, 1982, ст.60-65

7. 75 років від дня народження Федора Васильовича Примаченка (Приймаченко) (1941-2008), майстра народного декоративного розпису [Архівовано 21 січня 2021 у Wayback Machine.]. // Славутицька бібліотека. Календар подій. Березень 2016

8. Діячі науки і культури України : нариси життя та діяльності. Київ: Книги - ХХІ. 2007. с. 343. ISBN 978-966-8653-95-7.

9. Роботи актуальні навіть через 26 років після смерті художниці: топ-5 картин Марії Примаченко

10. А. Хлапоніна. Звірі Марії Примаченко такі ж страшні, як у фільмі "Парк Юрського періоду", 2017 filmi-park-urskogo-periodu / 771229

11. Степан Рябченко присвятив роботу видатній українській художниці Марії Примаченко. ArtsLooker (ru-RU). 12 січня 2019. Архів оригіналу за 2 липня 2020.

12. Киев, Тут (6 грудня 2018). Кінь зі скрипкою та Арт майданчик Марії Примаченко. Тут Киев (uk-UA). Архів оригіналу за 29 вересня 2019.

13. Указ Президента України від 20 серпня 2022 року № 588/2022 "Про нагородження відзнакою Президента України "Національна легенда України""

14. "Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари" [3] [Архівовано 2016-01-25 у Wayback Machine.], [4] [Архівовано 27 січня 2016 у Wayback Machine.]. Рішення Броварської міської ради № 52-04-07 від 25.12.2015. Оприлюднене 28.12.2015

15. "Городской голова подписал распоряжения о переименовании 73-х улиц (полный список)" [5] [Архівовано 21 лютого 2016 у Wayback Machine.]

16. Анна Багряна про Марію Заньковецьку, Олену Телігу, Вангу, Марію Примаченко, Славу Стецько: оповідання для дітей молодшого та середнього шкільного віку[недоступне посилання з червня 2019] / Анна Багряна. - Київ : Грані-Т, 2010. . - 96 сторінок. - Серія: "Життя видатних дітей". - Наклад 2000 штук. Тверда обкладинка. ISBN 978-966-465-266-4.

17. "Марія Приймаченко та фінські літаки" // Газета [Архівовано 11 жовтня 2014 у Wayback Machine.]"День", 4 червня, 2013

18. "Принти Марії Приймаченко сплагіатила фінська фірма." // [Архівовано 10 червня 2013 у Wayback Machine.]"Українська правда", 31 травня 2013

19. Україна втратила понад 20 робіт Марії Примаченко внаслідок нападу Росії - Литовченко. Радіо Свобода (укр.). Архів оригіналу за 28 лютого 2022.

20. "Іванківці винесли та забрали їх у свої хати": твори Марії Примаченко вдалося зберегти. ТСН.ua (укр.). 28 лютого 2022. Архів оригіналу за 28 лютого 2022.

# data[].attributes.attachment_link.title
Примаченко Марія Оксентіївна - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Марі́я Оксе́нтіївна Примаче́нко (також Приймаче́нко, , с. Болотня, нині Вишгородського району - 18 серпня 1997, там само) - українська народна художниця в жанрі "наївного мистецтва"; лауреатка Національної премії України ім. Т. Г. Шевченка. Заслужена діячка мистецтв УРСР, народна художниця України. Авторка понад 800 картин, 650 з яких зберігаються у Національному музеї українського народного декоративного мистецтва (Київ).

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Марію Примаченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Марія Примаченко - 119 творів - живопис

# data[].attributes.attachment_link.description
Марія Примаченко (українка, XX століття) була видатною фігурою напрямку 'Наївне мистецтво (Примітивізм)'. Більше цікавих робіт цієї художниці шукайте в найкращій колекції візуального мистецтва на сайті Wikiart.org.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Маріанна М'якенька студія " Живі фарби"

# data[].attributes.attachment_link.title
Соняхи, як у Марії Примаченко

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Новини Здорової Людини

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Детальніше. За 89 років життя художниця створила понад 650 робіт. На своїх картинах зображувала чарівних неіснуючих тварин, квіти та сюжети з селянського побуту. У середині 1930-х радянська влада оголосила, що при комунізмі усі люди - творці, тож професійні художники не потрібні. Щоб поєднати професійне мистецтво з народним, у Києві відкрили Центральні експериментальні майстерні. Сюди зібрали народні таланти, серед них була і Приймаченко.

Картини художниці виставляли на експозиції Всесвітньої виставки у Парижі, її твори побували у Варшаві, Софії, Монреалі, Празі. Ім'я Марії Приймаченко до Всесвітньої енциклопедії мистецтва.
9 картин Марії Приймаченко, які вас вразять Копайте глибше:
Фото: pinterest.com

# data[].attributes.attachment_link.title
"Наївне мистецтво" Марії Приймаченко: 9 картин, які вас здивують - Новини Здорової Людини

# data[].attributes.attachment_link.description
Детальніше. За 89 років життя художниця створила понад 650 робіт. На своїх картинах зображувала чарівних неіснуючих тварин, квіти та сюжети з селянського побуту. У середині 1930-х радянська влада оголосила, що при комунізмі усі люди - творці, тож професійні художники не потрібні. Щоб поєднати професійне мистецтво з народним, у Києві відкрили Центральні експериментальні майстерні.

# data[].attributes.attachment_link.title
Опис картини «Казкова птиця – павич» Марії Примаченко » Допомога учням

# data[].attributes.attachment_link.description
Опис картини «Казкова птиця – павич» Марії Примаченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Писала не заради визнання: історія геніальної мисткині Марії Приймаченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Майстер-клас. За мотивами Марії Приймаченко. Декоративно-сюжетна композиція

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Маріанна М'якенька студія " Живі фарби"

# data[].attributes.attachment_link.title
Фантастичні звіри Марії Примаченко. Знайомство з творчістю народної художниці.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Жінка й історія!

# data[].attributes.attachment_link.title
Марія Приймаченко і її дивовижний світ!

# data[].attributes.body
Гра

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Diana Горбаченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Знайти назву картини

# data[].attributes.attachment_link.title
1909, народилася художниця Марія Примаченко

# data[].attributes.attachment_link.description
1909, 12 січня – у селі Болотня на Київщині народилася Марія Примаченко (Приймаченко), художниця, представниця «наївного мистецтва». Її…

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Єфименко Вікторія Валеріївна

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація творчість Марії Приймаченко

# data[].attributes.attachment_link.description
Розповідь про творчість народної художниці України Марії Приймаченко, яка своєю творчістю відкрила оригінальну сторінку самобутнього мистецтва світової…

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Филиппова

# data[].attributes.attachment_link.title
Дивовижний світ Марії Приймаченко

# data[].attributes.attachment_link.description
Дивовижний світ Марії Приймаченко - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олександра Совотєєва

# data[].attributes.attachment_link.title
115 років з дня народження Марії Примаченко: що варто знати про генійку наївного мистецтва - Букви

# data[].attributes.attachment_link.description
115 років тому народилась одна із найяскравіших представниць українського мистецтва – Марія Примаченко. Вона створила…

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
«Стріткод: історія на кожному кроці»

# data[].attributes.attachment_link.title
Стріткод Марія Примаченко – хронологія, цікаві факти, галерея

# data[].attributes.attachment_link.description
Стріткод Марія Примаченко. Роздивляйся наші wow-ілюстрації, гортай хронологію та цікаві факти, слухай аудіо, дивись відео, грайся з доповненою реальністю.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Марина Ісєва

# data[].attributes.attachment_link.title
Віртуальна екскурсія на виставку картин Марії Приймаченко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Поліна Горлач

# data[].attributes.attachment_link.title
Картини Марії Примаченко реставруватимуть у Литві

# data[].attributes.attachment_link.description
У Литві вже відреставрували понад 50 картин та 1000 графічних робіт з України, тепер там працюватимуть над іншими українськими полотнами, зокрема роботами Марії Примаченко — Cуспільне Культура