# data[].attributes.body
1. Den etike fordring

Liv blandt andre mennsker

Vi er afhængige af, at andre mennsker vil os godt.

Magt over hinanden

Hånden er symbol for ordet magt

vi er forpligtet til, at tage sig af hinanden. En forpligtelse som kan samlinges med næstekærlighed.

2. Mennesket er skabt

Man er til på en bestemt måde

Vi er ikke selv oversagen til, at vi er til. Vi har fået givet livet.

Mennesket magt, at ødelægge det der er os givet

3. Sindet er sanseligt stemt

Rummet og vores sanselige, samt naturen

At være udenfor gav noget postiv til kroppen.

Lade sindet op ude i naturen --> kigge ud eller op

4. De suværene livsytringer

Tillid

Barmhjertelighed

Talens åbenhed

5. Det giver mening at tro

En Gud

Det gør det nærliggende at tro, at der en gud, som står bagved det.

Ikke tvinges til at tro

Hvordan kan livet stadig give mening, hvis vi er så onde

Vi kan ikke stille krav til tilværelsen

Livet er en gave uden byttemærke

# data[].attributes.body
Tilværelsen er ikke tilfældig

Vi designer vores liv

1. Den etiske fordring

Et liv blandt andre mennesker

Det ligger vores magt, at sørge for at den andens liv lykkedes

Håndens symbol på magt

2. Mennesket er skabt

Livet er til på en bestemt måde, som vi ikke er herre over

De vigtigste ting omkring os kan vi ikke selv skabe - men vi kan ødelægge det

3. Sindet er sanseligt stemt

Tiden giver livet værdi

Sindet er stemt af det man er omkring - fx naturen for Løgstrup

Når man skuer en udsigt over noget (horisonten), kan blikket fortabe sig og man lader sindet op.

Det er faktisk en forudsætning for at man kan lade sindet op

4. De suværene livsytringer

De er definitive - det er lavet (skabt)

Vi kan ikke gøre noget ved tilliden - den er der og kan ikke pilles ved

Forudsætningen for at kunne lyve er, at sandheden er..

Tilliden skal være det primære og mistilliden må komme efter

Det giver mening at tro

At der skulle være mening med/i verden er for Løgstrup, Gud

De fundamentale ting ved tilværelsen kan ikke være tilfældige

Vi kan ikke tvinges til at tro

Hvordan kan det være, at selvom vi er så onde, hvordan kan livet så stadig give mening?

Vi kan ikke stille krav til tilværelsen

Livet er en gave uden byttemærke

Det giver mening at tro

# data[].attributes.body
Den etiske fordring:

Tag vare på hinanden - vi er afhængige af at andre vil os det bedste

”Den enkelte har aldrig med et andet menneske at gøre, uden at han holder noget af dets liv i sin hånd”

Mennesket er skabt:

Livet er til på en bestemt måde, som vi ikke selv er årsag til

De vigtigste ting i tilværelsen (kærlighed) er vi ikke selv herre over

Sindet er sanseligt stemt:

Vi lever i en modtagelse

Rummet har betydning - vores sanselige indtryk (fx naturen) hvor blikket kan fortabe sig

(Modsat andre hvor tiden er afgørende)

De suveræne livytringer:

Grundlæggende: Tillid, barmhjertighed, talens åbenhed

Disse forudsætninger er det primære - hvilket er derfor vi bliver sure hvis det andet vises

Det giver mening at tro:

Der er lidelise i verden, og det er menneskets skyld

Hvordan kan det være livet giver mening, trods al ondskab?

# data[].attributes.body
1. Den etiske fordring

Liv er et liv blandt andre mennesker, der betyder noget for os

Afhængig af, at andre mennesker vil os godt

Livet er forviklet

Vi er hinandens verden, hvorfor der skabes en “etisk fordring”

Holde noget af en anden menneskets liv i sin hånd

Holde af, holde ved, håndfast, magt mellem og over hinanden

Forpligtelse, der handler om den kristne

2. Mennesket er skabt

Livet er til på en bestemt måde

Livet er et positivt livsbekræftende

Er begrebet i naturen, som i tidernes morgen inspirerede ham til hans tænkning og liv

Man er til på en bestemt måde

er livet en gave eller ikke, men livet er til på en bestemt måde, som vi ikke er herre over

Vi vigtigste ting i livet er givet

Mennesket kan ikke skabe selv

Vi kan ødelægge, skade, men vi kan ikke skabe det igen

3. Sindet er sanseligt stemt

Naturen stemte sindet på en bestemt måde

Blikket kan fortabe sig, ved at kigge ud eller op på himmelhvælvingen

Lade blikket fortabe sig

4. De suveræne livsytringer

Han forstår tre fænomener

1. tillid

2. barmhjertighed

3. Talens åbenhed

Sandheden er det primære

Hvis vi misbruger vores tillid, så vil vores liv gå i stykker

Forudsætningen er, at det primære er suveræne livsytringer

Tillidsfulde relationer

De er grundlæggende, fundamentale meningsfulde

Et eksempel på, hvordan livet er meningsfuldt

5. Det giver mening at tro

Mening med verden og i verden

Det kræver en Gud

Det gør det nærliggende, at der er en tro tilstede

Vi skal modtage troen i al frihed

“Vi kan se på det universelle i kristendommen”

Der er lidelse, jalousi og misundelse

Alt er menneskets skyld

Hvorfor er det ondskab? Hvordan kan det være, at vi trods det, er så onde ved hinanden, hvordan kan det så være, at vores liv bliver ved med at give mening?

Trods vi konstant nedbryder naturen etc.

Livet er skænket som en gave

# data[].attributes.body
1. Den etiske fordring

Vores liv er et liv blandt andre mennesker. Vi er afhængige af, at andre mennesker vil os det godt. En etisk fordring om at tage vare på andre. "Vi har altid noget af hinanden i vores hænder". Hånden er en metafor for symbol på magt. Forpligtigelse der ligger op af næstekærlighed.

2. Mennesket er skabt

Livet er til på en bestemt måde, som man ikke selv er årsag til. Vi må tage vare på livet. De vigtigste ting kan vi ikke selv skabe. Vi kan ødelægge og kan derefter ikke genskabe

3. Sindet er sanselig stemt

Rummet betyder meget for Løgstrup. Sindet lades op i naturen. Overblik uden at fokusere.

4. De suveræne livsytringer

Tillid, barmhjertighed og talens åbenhed. Definitive, uantastelige. Sandheden er det primære. Grundlæggende tillid til andre.

5. Det giver mening at tro

Mening med verden og mening i verden. Kærlighed og basale fundamenter kommer et sted fra. Vi kan ikke stille krav til tilværelsen.

# data[].attributes.body
Løgstrup mener at livet er fundamentalt vigtigt.

Løgstrup er optaget af at vise der er mening i verden.

Løgstrup mener tro skal modtages i frihed.

Løgstrup mener at naturen lader sindet op

Løgstrup mener at tillid kommer før mistillid

Løstrup siger vi altid er til stede sanseligt

# data[].attributes.body
1. Den etiske fordring: Vores liv er forviklede. På den måde kan vi ikke undgå/ er vi forpligtet til at have ansvar for hinanden

Magten over hinanden er et vilkår for at leve sammen, derfor skal vi forvalte den magt hensynsfuldt

2. Mennesket er skabt: Livet er meningsfuldt og betydningsfuldt. Livet er os givet; håb, glæde, tillid og barmhjertighed er os givet, det kan vi ikke selv skabe, men derimod kun ødelægge

3. Sindet er sanseligt stemt: Vi er altid til stede sanseligt. Rum betyder mere end tid.

4. De suveræne livsytringer: Tillid, barmhjertighed og talens åbenhed. De er definitive (på forhånd skabt), de er grundlæggende udgangspunkter, der kan misbruges og svigte.

5. Det giver mening at tro: Mening både med og i verden. Gud som skaber. Vi kan ikke tvinges til at tro. Fordi livet er en gave, er der forudbestemte betingelser, som vi ikke kan stille krav til.

# data[].attributes.body
Den etiske fordring: Liv er et liv blandt andre mennesker. Vi kan ikke lykkes med vores liv alene. Vi er hinandens verden. Løgstrup citat:  "Den enkelte har aldrig med et andet menneske at gøre, uden at han holder noget af dets liv i sin hånd". Vi er forpligtet et at tage vare på hinanden.

Mennesket er skabt: Betydningsfuld. Man er til på en bestemt måde. Livet er os givet. De vigtigste til er igennem os, det kan vi ikke skabe. Vi kan ikke genskabe, hvis det først er ødelagt.

Sindet er sanseligt: Vi lever i en modtagelse. Rummet betyder meget for Løgstrup, det er vores sanselige tilstedeværs der stemmer sindet. En sansemæssigtilstand, skaber energi og overblik.

De suveræne livsytringer: Tre fænomener: tillid, barmhjertighed, talens (hjertes) åbenhed.

Det giver mening at tro: Mening med&i verden. Der måde være en Gud, det er jo den skaber meningen med det skabte. Nihilodicé hvordan kan det være at livet stadig giver mening? Livet er en gave uden byttemærker, derfor giver det mening at tro.

# data[].attributes.body
Den etiske fordring

At livet vi lever er i forbindelse med andre, og dette er udgangspunkt

"Vores liv er forviklede"

det værste man kan gøre er at svigte barnets tillid til os. Det skal have nærvær

Mennesket er skapt

Livet er os givet, og vi skal tager vare på det.

Naturen er vores ophav, og der hvor vi skal tilbage til.

De vigtigste værdier er givet, og vi kan ikke selv skabe dem.

Sindet er sanseligt stemt

Det at være udenfår stemer livet på en speciel måde

Der svare en sansemæssig tilstand, til det at fortabe sig

De surveræne livsytringer

Tillid, barmhjertighed om talens åbenhed(Det at tale sandt)

Disse livsytringer er definitive, grundlæggende, og fundamentalt meningsfyldte og primære.

Det giver mening at tro

Vi skal kun tage imod troen i frihed

Hvordan giver vores liv mening på trods af alt den ondskab der findes i verden.

Nihilodice: Hvordan forholder vi os intetheden på afstand.

# data[].attributes.body
5 skarpe om Løgstrup:

Dybt optaget af at vise, at der er en mening i livet.

1. Den etiske fordring

1956, skrevet bog.

Vores liv er et liv blandt andre mennesker, der betyder noget for os.

Vi kan ikke lykkes med vores eget liv alene, afhængige af andre mennesker, der vil os det godt.

Ansvar for at andre lykkes (Magt over hinanden)

Den etiske fordring: at tage vare på den anden, som jeg er i kontakt med.

“Den enkelte har aldrig med et andet menneske at gøre, uden at have noget af hans/hendes liv i vores hænder”.

Man har magt over hinanden → holde hånden over/under nogen, hånden er et symbol for magt.

Det værste man kan gøre er at svigte den tillid barnet har til forældrene.

Ikke er nærværende, viser kærlighed og omsorg → forpligtet til at tage os af vores børn og hinanden.

2. Mennesket er skabt

Livet er til på en bestemt måde → ikke tilfældigt, men givet os på en bestemt måde.

Livsbekræftende og meningsfuld.

Naturen har stor betydning → kommer fra og slutter der.

At være skabt = man er til på en bestemt måde, som vi ikke selv er herre over. Vi kan planlægge at få børn, men vi kan ikke planlægge glæden, bekymringerne, håbene osv. der følger med.

De vigtigste ting kan vi ikke selv skabe, de er os givet.

Glæde, barmhjertighed, osv.

Det ligger i vores magt at ødelægge det, vi er givet. Vi kan bare ikke skabe det igen.

3. Sindet er sanselig stemt

Vi lever altid i en modtagelse, eller er til stede sanseligt.

Rummet betyder meget for Løgstrup → vores sanselige tilstedeværelse, naturen.

Han gik mange ture om dagen og funderede over tilværelsen, mens han var umiddelbart til stede → det at gå i naturen stemte sindet på en bestemt positiv måde.

Vi føler ofte vi mangler et overskud i hverdagen → søge et overskud gennem naturen,  rent fysisk når blikket fortaber sig, lader vi op.

Forudsætningen for frihed, at lade overskuddet op, kræver fortabelse i naturen, overblik.

“Sindet lades op når vi går i naturen”.

Vi kan ikke lade være at søge ud og op når vi skal have overblik og overskud.

4. De suveræne livsytringer

Tre fænomener, definitive, skabt - de er til stede på en bestemt måde.

Fundamentale.

Tillid

Barmhjertighed

Talens åbenhed (at vi taler sandt).

Livsytringerne er altid til stede - det er aktive handlinger når disse brydes:

Tillid kan deformere til mistillid, barmhjertighed til ligegyldighed, talens åbenhed til at lyve.

Sandheden er det primære, og derfor kan vi lyve → mistilliden kommer bagefter.

Terrorister gør os dybt berørte, fordi de underminerer den tillid, der umiddelbart er til stede og på den måde skaber usikkerhed.

5. Det giver mening at tro

Mening med verden og mening i verden.

Meningen med verden kræver en instant uden for → Gud.

Det liv vi lever, ligger det religiøse nært → de fundamentale ting må komme et sted fra.

Hvorfor er der ondskab? → Løgstrup spørger i stedet: hvordan kan vi trods ondskaben stadig finde mening i livet?

Vi kan ikke stille krav til tilværelsen, livet er skænket som en gave → derfor kan vi ikke stille krav.

“Livet er en gave uden byttemærke, det er os skænket” → gaven må jo komme et sted fra.