# data[].attributes.headline
Kap 3 - Norsk utdanningspolitikk i 1990-årene - en ideologisk vending

# data[].attributes.subject
Kap 3 - Norsk utdanningspolitikk i 1990-årene - en ideologisk vending

# data[].attributes.body
I dette tiåret blei det norske utdanningssystemet reformert i et tempo og et omfang vi aldri har vært vitne til tidligere.

Et ideologisk vendepunkt i norsk utdanningspolitikk.

Opptakten var krisen som fant sted i internasjonal økonomi i 1980-årene.

NOU-en fra 1988:28 Med viten og vilje skulle få mye å si for utviklingen i norsk utdanningspolitikk fremover.

Utredningens sentrale budskap var mer styring og kontroll i utdanningssystemet der troen på sentralt styrt meningsdannelse kom klart til uttrykk.

Til tross for at den reviderte Mønsterplanen fra 1987 (M87) bare hadde vært operativ i skolen i ett år da NOU-en ble presentert, og følgelig heller ikke hadde blitt evaluert, ble den i denne utredningen utsatt for sterkt kritikk, særlig når det gjaldt prinsippet om lokalt læreplanarbeid. Kritikk som var politisk og idelogisk forbundet, altså ikkje faglig fundert. —> M87 blei avvist på makronivå.

Makt, styring og kontroll blir viktige ingredienser i den utdanningspolitikken vi nå er vitne til blir utformet på nasjonalt nivå.

“New right” - ideologien som utdanningsparadigme:

hjelper oss å forstå den norske reformprosessen i et internasjonalt perspektiv.

Denne ideologien kobler økonomiske og sosiale endringer til markedsorientering og konkurransemotivert individualisme.

R97: den liberale fraksjonen i New Right-ideologien kjennetegnes av en mer fleksibel løsning når det gjelder læreplanens innhold, dvs at staten har løsnet mer på grepet når det gjelder styring og kontroll: et forhold som for øvrig indikerer en sterkere tillit til lærerene som profesjonelle aktører.

Kunnskapsløftet K06 kan stå som representant for en nyliberalistisk versjon av en læreplan.

Ball (2012) problematiserer begrepet nyliberalismen.

I byggingen av utdanningspolitiske nettverk og i den globale utdanningspolitiske diskursen har nyliberalismen ulike ansikt og uttrykksformer funnet sin plass.

# data[].attributes.body
Prosessen rundt 1990-årenes reformer:

Utformingen av den norske utdanningspolitikken i 1990-årene - vender blikket mot læreplanarbeidet.

Den gang var det daværende statsråd som skrev overodnet del, altså ville dei har sterk statlig styring og kontroll over utdanningssystemet.

Gundem (1993) hevder at 1990-årenes læreplanarbeid representerer et brudd med tidligere tradisjoner i arbeidet med å lage læreplanutkast. Ut fra tidligere praksis har det vert vanlig å oppnevne en sakkyndig komite bestående av represenetanter fra ulike organisasjoner, fra skole og samfunnsliv, til å utarbeide forslag til læreplan.

En av hovedbegrunnelesene for å innføre sentralt styrte årsplaner var ønsket om å bygge opp en sterk nasjonal identitet.

Læreboken ble et viktig redskap som ble koblet til nasjons-og identitetsbygging.

Statsråd Hernes sin læreplantenking var inspirert av to ulike idealtypiske pedagogiske modeller: “den edle villmann” og “barbarenes invasjon” - der sistnevnte er en overraskende metafor for sin pedagogiske grunntenking.

Kritikk av 1990-årenes reformer:

Reformene i 1990 møtte masse kritikk fra forskjellige hold.

NOU-er fikk sterk kritikk.

Reformprosessen møtte også meget sterk motstand hos lærere og deres organisasjoner.

Oppmerksomheten ble blant annet rettet mot den stramme sentralstyringen som bidro til å redusere lærerene som profesjonelle aktører i skolen.

Kritikerene av reformen var mange. De representerte forskjellige statsråder og hadde ulikt teoretiske og praksisk utgangspunkt. Likevel var det noen fellestrekk som gikk igjen: dei var kritiske til måten reformen ble gjennomført på, og de var kritiske til dens innhold. Felles for dem var også at de hadde kommet forholdsvis sent på banen med sin kritikk, de fleste i løpet av 1995-96. Det kan tolkes som at de i utgangspunktet hadde en noe avventende holdning til hva reformen egentlig representerte.

Reform av reformen:

den skarpe kritikken av 1990-årenes reformer førte til en viss endring i utdanningspolitikken etter regjeringsskifte i 97 med den påtroppende Bondevik I-regjeringen→ stortingsmelding nr. 28: “mot rikere mål”. Denne meldingen kan regnes som et første bidrag til reform av reformen.

Regjeringen ønsket nå å løfte fram lærerenes pedagogiske profesjonalitet gjennom utvidelsen av den lokale skolebaserte pedagogiske handlingsrommet.

# data[].attributes.body
- OECD påpekte at det norske utdanningssystemet manglet metoder for å kartlegge om elevene lærer det de faktisk skal lære (1989).
- 2001: PISA sjokket. Høyresiden kan bevise at vesntresidens politikk ikke duger.
- Støttespiller er kvalitetsutvalget som kommer med hovedutredning. Endret forståelse av skolens mandat gjennom en økonomisert utdanningsretorikk som fremheve betydningen av skolens nyttefunksjon.
- LK06 kommer etter reform 97, etter kritikk av hensyn til innhold, struktur og måten reformen ble gjennomført på.
- Grunnlaget for LK06 "Kultur for læring"
- Nyliberal ideologi grunnet OECD som påvirker LK06.
- Nasjonalt kvalitetsvurderingssystem: systemet skal ansvarliggjøre skoleeiere. Det skal legge vet på elevenes helhetlige læringsutbytte - resultatkvalitet.
- Utvalget argumenterer sterkt for nasjonale prøver - ganske like prøver som PISA testene.
- Kvalitetsutvalget implementerte ideologien fra OECDs kunnskapsøkonomi og innførte samtidig en forsterket New Public Management-tenkning.
- Basiskompetanse kan man måle resultatkvaliteten på (lese og skriveferdigheter, regneferdigheter og tallforståelse, ferdigheter i engelsk, digital kompetanse, læringsstrategier og motivasjon, sosial kompetanse). Disse er tverrfaglig og inneholder ferdigheter, holdninger og kunnskaper.
- Kvalitetsutvalget mener at vi tidligere har vært for fokusert på prosess og strukturkvalitet, men ikke på resultatkvalitet.

# data[].attributes.body
Kapittel 5 - Fagfornyelsen

2014 Delutredning_ Elevenes læring i fremtidens skole. Et kunnskapsgrunnlag

Det er endring i samfunnet, krav om ny kompetanse, da må skolen inn. Dybdelæring! Norge er et kunnskapssamfunn. Elever skal få en helhetlig og varig forståelse - dybdelæring. Det settes spørsmål med at det kun er snakk om læringsformer og ikke til ulikhet i kunnskapsformer (som blir belyst i formålsparagrafen). Begrepsbruken i utredningen er uklar, kompetanse, ferdigheter og kunnskap brukes om hverandre. Hva legges i begrepet kompetanse??

2015 Hovedutredning: Fremtidens skole. Fornyelse av fag og kompetanser

Man spør i hovedsak: hva er viktig å lære, hva skal endres for at dette skal læres og hva kreves av skolen ++. Kompetanse deles opp i fire: fagspesifikk kompetanse, kompetanse i å lære, kompetanse i å kommunisere,samhandle og delta og kompetanse i å utforske og skape.

Relevansen til kompetansen er også viktig, at den kan brukes og at man hvet når og hvordan.

2015 Fremtidens skole. Fornyelse av fag og kompetanser.

2015 Å høre til. Virkemidler for et trygt psykososialt miljø.

2014 Strategiplan. Lærerløftet. På lag med kunnskapsskolen.

2015-2016 St meld. Fag - fordypning - forståelse. En fornyelse av kunnskapsløftet.

2016-2017 St meld. Lærelyst - tidlig innsats og kvalitet i skolen.

2018 NOU, Fremtidige kompteansebehov. Konnskapsgrunnlaget.

2019 NOU: Fremtidige kopmteansebehov. Utfordringer for kopmteansepolitikken.

2020 NOU. Fremtidige kompetansebehov. læring og kompetanse i alle ledd.

2019-2020 St meld. Komptansereformen - lære hele livet.

2020-2021 St meld. Fullføringsreformen - med åpne dører til verden og fremtiden.

# data[].attributes.headline
Kap 6 - Pedagogiske identiteter, kunnskapsformer og elevperspektiv på skolen

# data[].attributes.subject
Kap 6 - Pedagogiske identiteter, kunnskapsformer og elevperspektiv på skolen

# data[].attributes.body
Forskning på identitet
Teori om pedagogiske identiteter
Pedagogiske identiteter på makronivå
Læreplaner og pedagogiske identiteter på makronivå
Kunnskapsløftet LK06
Kunnskapsløftet LK20
Pedagogiske identiteter og elevperspektiv på mikronivå
Forholdet mellom pedagogiske identiteter og læringsidentiteter
Kunnskapsformer og elevperspektiv
Kunnskapsformer blant lærer og elever

# data[].attributes.body
Utdanningspolitikk og læreplaner
Kunnskap og kompetanse
Forskning relatert til LK20
Lærerprofesjonalitet og lærerutdanning

# data[].attributes.body
Læreren må få mer fokus, siden det er de som står i sentrum for selve læringen.
Hvordan kan oss som generasjon gå ut med våre erfaringer og dele vår historie om skolen?
Hva har skjedd med læreren og lærerprofesjonen?
Ser på offentlige resultater om lærere sine vurderinger av elevene med tanke på hvor mye læring de har oppnådd. Høyre vil innføre prestasjonslønn for lærere.
Ser på undervisningens betingelser:
kunnskapsoverføring: undervise kunnskap og tilrettelegger godt arbeid for elevene og sørger for at de lærer mest.
Omsorgsdimensjon: menneske til menneske- skaper så god relasjon til elevene som mulig.
Problematiserer at det er resultatene som teller mest i skolen, kontra at man egentlig skal gjøre elevene klare til et liv i samfunnet. Lærerprofesjonens grunnleggende verdier: Menneskeverd og menneskerettigheter, profesjonell integritet, respekt og likeverd og til slutt personvern.
Systemet med prestasjonslønnsystem gjør at elevene blir et middel for lærerens karriere. Vi har nasjonale tester og målinger for elevene, men for mye vekt på tester og prøver gjør ikke dette nødvendigvis elevene gode mennesker. Staten har satt i gang 3600 læringsutbytteformuleringer som elevene skal kunne. Så mange prøver og tester gjør at skolesystemet forsterker segregering.

Norge er det landet som bruker mest penger på midler til skolen, men vi får bare middelmådig læringsutbytte, hvorfor? Vi må ha lærere som jobber hardt og er villige til å endre undervisningen.