# data[].attributes.body
En god økonomi har et højt BNP og en høj vækst i BNP. Derudover er der lav arbejdsløshed og en nogenlunde ligelig fordeling af velstanden.

# data[].attributes.body
Inflation sker når priserne på varer stiger, og pengene bliver mindre værd, når der er fx høj efterspørgsel efter et specifik varer stiger prisen på den

# data[].attributes.body
BNP står for Bruttonationalprodukt Det er værdien af alle de varer og tjenesteydelser, som et land producerer. Når grønthandleren sælger et æble, eller læreren underviser, bidrager de begge til landets samlede BNP.

# data[].attributes.body
I Planøkonomi bestemmer staten, hvad der skulle produceres, hvor meget der skulle produceres, og hvad varerne skulle koste. I nogle lande overtog staten endda produktionsapparatet.

Tanken med planøkonomi var, at samfundet skulle få mest muligt ud af ressourcerne. Man mente, at der var et ressourcespild forbundet med konkurrence: Hvorfor skulle man kunne få 30 forskellige slags sko i skobutikken, når man kan nøjes med én slags? Og hvorfor skulle nogle virksomheder gå konkurs og lukke, når samfundet havde brug for varer?

Samtidig kunne lederne styre produktionen og bestemme, hvad der skulle produceres. Det anså de som en fordel.

I Sovjetunionen anvendte man femårsplaner for økonomien. Det betød, at staten bestemte, hvad fabrikker og landbrug skulle producere de næste fem år. Planerne bestemte også priser og lønninger.

# data[].attributes.body
I en markedsøkonomi bestemmes priser og vareproduktion af udbud og efterspørgsel. og ikke af staten fordi i en Markedsøkonomi bestemmer de ikke om Markedet (Mennesker som spørger efter varen)

I en markedsøkonomi er der konkurrence mellem virksomhederne, der må udvikle sig hele tiden og opfinde nye produkter – ellers er der en anden virksomhed, der overhaler. På den måde vil nogle virksomheder få succes, mens andre vil lukke.

Hvis der er god konkurrence på markedet, vil ressourceforbruget i samfundet blive efficient. Der vil nemlig ikke blive produceret for få eller for mange varer. Der er ingen virksomheder, der ønsker at producere for mange eller for få varer. Det er fordi der ikke 100% chance man bliver rig.

# data[].attributes.body
Staten får penge igennem skatter og afgifter fra både borgere og virksomheder. Pengene bliver både brugt til at yde services til borgere og virksomheder, fx lægehjælp, nye veje, skoler, militær og plejehjem.

Derudover udbetaler staten også penge til borgere og virksomheder i form af iværksætterstøtte, SU, løn til offentligt ansatte, kontanthjælp og andre former for støtte og udbetalinger.

I Danmark er både skatten, servicen og støtten højere end i de fleste andre lande i verden. I mange andre lande er ting som lægehjælp, skoler og ældrepleje helt eller delvist private tiltag.

Det betyder, at folk selv betaler for de ydelser, de har brug for. I Danmark har vi valgt at gøre det sådan, at alle betaler. Til gengæld er skole, lægehjælp og meget andet gratis.

(SU Statens Uddannelsesstøtte. En økonomisk støtte til studerende i Danmark. Personer over 18 år kan få uddannelsesstøtte, hvis de er under uddannelse.)

# data[].attributes.body
Udlandet er et vigtig ting for Danmark. Danmark eksportere mange af deres materialer til udlandet.

Lande, som fx Tyskland og USA er Danmarks største eksportmarkeder I 2019 var Danmarks største eksportmarked Tyskland, mens det i 2020 var USA.

I de første ni måneder af 2021 var eksporten til USA på 130 mia. kr., mens eksporten til Tyskland lå på 127 mia.

Mens Danmark eksportere til mange lande importere de også. Danmarks største samhandelspartnere er USA, Tyskland og Sverige.

# data[].attributes.body
Staten får penge i kassen gennem skatter. Både virksomhederne og borgerne skal betale skat til staten. Til gengæld sender staten penge og services ud til borgere og virksomheder.

Det kan være i form af støtte, fx barselsdagpenge, kontanthjælp eller SU til borgerne og iværksætterstøtte til virksomhederne. Det kan også være som services, fx skoler, veje at køre på, lægehjælp og alle de andre ting, som staten betaler.

(Barsels dagpenge er en økonomisk støtte til forældre, der ikke modtager løn fra deres arbejd under deres barselsorlov.

Det er en form for kompensation for den indkomst, som du ikke har mulighed for at optjene under barslen.)

(SU står for - Statens Uddannelsesstøtte. Det er de penge som staten giver til de studerende)

(Kontanthjælp er for arbejdsløse, der ikke har ret til dagpenge.)

# data[].attributes.body
Borgerne/husholdningerne, betaler penge til staten, når de betaler skat. De betaler også til virksomhederne, når de køber varer og ydelser.

Det sker fx, når de går ned i supermarkedet og køber ind. Borgerne modtager også penge fra staten, i form af støtte og services, og fra virksomhederne, i form af løn.

# data[].attributes.body
Bankerne har en særlig rolle i forhold til de andre 4 aktører. De låner penge fra borgerne, staten og virksomhederne og låner dem videre til borgere og virksomheder.

Hos staten er det Nationalbanken, der låner bankerne penge, som bankerne kan låne videre. Hos borgere og virksomheder er det de penge, vi har stående opsparet i banken, der lånes ud.

Når en virksomhed har brug for at investere, eller når privatpersoner skal købe noget nyt som et hus kan de på den måde låne dem af staten, andre mennesker og virksomheder, der har penge sparet op.

# data[].attributes.body
Virksomhederne er en gruppe mennesker som betaler og modtager penge fra borgere og staten.

Derudover er det som regel igennem virksomhederne, at det danske økonomiske kredsløb bliver forbundet til andre landes kredsløb.

Det sker, når virksomhederne eksporterer (Sælger) varer til andre lande og får penge ind i kredsløbet.

De kan også importere (købe varer i andre lande og derved sende penge ud af kredsløbet.)

# data[].attributes.body
Penge skifter fra menneske til menneske. Ting som sedler og mønter, men de fleste som digitale overførsler.

Pengene flyttes rundt i samfundet, når de bruges i forretninger, udbetales som løn eller betales som skat.

Den cirkulation af penge kaldes det økonomiske kredsløb.