# data[].attributes.body
Video: Tranzistor

# data[].attributes.body
Josip Juraj Strossmayer je rođen 4. veljače 1815. godine u Osijeku. On je bio hrvatski biskup, teolog, političar, utemeljitelj središnjih hrvatskih znanstvenih i kulturnih institucija te pisac. Školovao se u Osijeku. Nakon dvogodišnjeg boravka u đakovačkom sjemeništu upućen je na filozofsko-bogoslovski studij  Sveučilišta u Pešti, gdje s nepunih dvadeset godina stiče naslov doktora filozofije. Pričao je savršeno latinski, njemački i francuski. Na prijedlog bana Josipa Jelačića 10. studenog 1849. godine imenovan je đakovačkim biskupom. Njegov moto je bio „ Za vjeru i domovinu " i „ Slobodan kroz edukaciju ". Imao je veliki doprinos u suvremenom crkvenom i vjerskom životu. Bio je dvorski kapelan u Beču te je u to doba predavao na sveučilištu. Zalagao se za ženska prava. Bio je vođa Narodne stranke, zastupnik u Hrvatskom saboru, predsjednik Hrvatskog kraljevinskog odbora. Za najvažniji zadatak svog biskupskog zvanja imao je propagiranje vjerskog jedinstva među Slavenima. Održavao je značajne i zapažene govore na I. vatikanskom saboru.
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
Svoj najvažniji projekt kao đakovački biskup, J. J. Strossmayer, gradnju katedrale Sv. Petra započeo je 1866. godine. Građena je 16 godina. 7 milijuna cigli raspoređeno je duž 84 metra visine, a u temeljima je 395 pilona od slavonskog hrasta. U temeljima ima gotovo 400 velikih hrastovih debala. I što je najvažnije, prostore između balvana zasuo je, pisali su tada, s jednim novim materijalom, betonom.  Napravljena je isključivo hrvatskim, odnosno slavonskim novcem. Izgradnja je stajala milijun i 200 tisuća forinti, a nadbiskup Strossmayer za nju je dao vlastitih 600 tisuća.
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
Radovi su trajali 16 godina jer je Strossmayer čekao da dobije vrhunske majstore iz Europe koji su bili angažirani na drugim mjestima. Papa Ivan XXIII rekao je da je đakovačka katedrala najljepša između Venecije i Carigrada. Smatra se građevinskim remek-djelom zbog svog savršeno isprepletenog gotičko-romaničkog stila. Sve što se danas nalazi u đakovačkoj katedrali, sav namještaj, oltari i freske, nastali su od sedamdesetih do devedesetih godina 19. stoljeća. Još se danas nalaze u izvornome obliku te predstavljaju sliku historicizma sakralne umjetnosti.
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
Katedrala je iznutra je ukrašena freskama koje su stvarane rukama najvećih svjetskih majstora - ljudi iz Naserove škole i Overbeckove. 37 fresaka je izradio Friedrich Overback, a ostale otac i sin Aleksander Maximillian i Ludovic Seitz.
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
Katedrala ima 61 fresku i to 10 fresaka s motivima iz Starog zavjeta u glavnom brodu, 12 fresaka s motivima iz Novog zavjeta na pravokutnim poljima u svetišnom dijelu katedrale, 6 fresaka sa scenama iz života Svetog Petra, 3 freske u konhama, 1 veliku fresku u glavnoj apsidi, 7 fresaka s prikazom sakramenata, 10 fresaka s prikazom apostola, 4 freske s evanđelistima i 8 fresaka u tamburu kupole.
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
U katedrali se nalazi još 7 pobočnih oltara. Svaki od tih 7 oltara posvećen je nekome svecu. Svaka posveta imala je simboličku ulogu. To su: oltar Svetog Ilije, oltar Svetog Dimitrija, oltar Blažene Djevice Marije, oltar Svetog Josipa, oltar Svetog Ivana Nepomuka, oltar Svetog Ćirila i Metoda te oltar Svetog Križa.
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
Fotografija: Spomenka hardi

# data[].attributes.body
Glavni oltar su izradili Johann Karafiat i Johann Aschauer. Bečka tvrtka Josef Schlossko Gold, Silber & Metalwaaren Fabrikant izradila je veliki križ koji se nalazi na vrhu oltara koji je bio završen 1879. te je neko vrijeme bio u Austrijskom muzeju u Beču. Glavni se oltar nalazi na križištu glavnog broda i transepta te predstavlja centar, samo srce katedrale.
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
Katedrala predstavlja percepciju Josipa Jurja Strossmayera, odnosno njegovo viđenje religijske umjetnosti i njegove tendencije Hrvatskog narodnog preporoda i ujedinjenje južnih Slavena.
Fotografija: Spomenka Hardi

# data[].attributes.body
Orgulje se sastoje od 6000 svirala, a u pozadini se nalazi velika rozeta.
Fotografija: Radio Đakovo

# data[].attributes.body
Ergela u Đakovu osnovana je davne 1506. godine, što je svrstava među najstarije ergele u Europi i govori o dugoj tradiciji uzgoja konja na tom području. Konji lipicanske pasmine na Ergeli se počinju uzgajati početkom 19. stoljeća. Danas kao Državna ergela Đakovo, za uzgoj i selekciju konja koristi dvije lokacije – Pastuharnu, smještenu u srcu Đakova, i Ivandvor, u neposrednoj blizini grada. Osim uzgoja i selekcije konja, Ergela se bavi i dresurom čija kvaliteta se potvrđuje zauzimanjem zapaženih mjesta na konjičkim natjecanjima.
Fotografija: Sonja Erceg