# data[].attributes.attachment_link.title
Tunne & Mieli - lehti mielen hyvinvoinnista

# data[].attributes.attachment_link.description
Tunne & Mieli kertoo monipuolisesti ja luotettavasti mielenterveydestä, kehon ja mielen hyvinvoinnin yhteyksistä, ihmissuhteista ja henkisestä kasvusta. Joka numerossa jaetaan selviytymistarinoita ja hyvän mielen vinkkejä. Tutustu ja tilaa lehti itsellesi tai lahjaksi!

# data[].attributes.attachment_link.title
mielenterveys - uusimmat sisällöt - yle.fi

# data[].attributes.attachment_link.description
Tutustu Ylen sisältöön aiheesta mielenterveys.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Materiaalipankki

Mielenterveysvaikuttajan materiaalipankki. Ajankohtaista tietoa ja aloitepohjia vaikuttamistyön tueksi.

Hyvinvointialueet

Kymmenen ideaa aluevaltuutetuille mielenterveyden vahvistamiseksi hyvinvointialueilla.

Lue lisää

Terapiatakuu

Kansalaisaloite mielenterveyspalveluihin pääsyn nopeuttamiseksi

Tutustu

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Miten sosiaalinen media vaikuttaa mieleen? Aiheuttaako some ahdistusta tai masennusta? Haittaako some keskittymiskykyä? Onko somesta hyötyä mielenterveydelle?

Somessa on hyviä puolia. Se auttaa löytämään samanhenkisiä ihmisiä. Se myös auttaa pitämään yhteyttä kavereihin. Some on monille kiinteä osa elämää. Joillekin se on myös tulonlähde.

Haittapuoliakin on. Some vie helposti paljon aikaa. Voi olla vaikeaa olla tarkastamatta puhelinta kymmeniä kertoja päivän aikana. Monet tarkastavat somen aina tylsistyessään ja useita kertoja muulloinkin. Voi olla vaikeaa olla erossa puhelimesta ja keskittyä ympärillä oleviin ihmisiin ja asioihin.

Aiheuttaako some mielenterveyden ongelmia?

Sosiaalinen media on melko uusi ilmiö. Siksi sen vaikutuksia mielen hyvinvointiin ei tunneta vielä hyvin. Somen runsaalla käytöllä on kuitenkin yhteys mielenterveyden ongelmiin.

Mitä pidempään päivittäin viettää aikaa somessa, sitä todennäköisemmin kärsii ahdistuksesta tai masennuksesta. Somen yhteys mielenterveysoireisiin näyttäisi olevan kaksisuuntainen:

Some lisää ja pahentaa mielenterveysoireita.

Ahdistusoireista ja alakuloisuudesta kärsivät käyttävät somea enemmän kuin muut nuoret.

Miten some voi aiheuttaa ongelmia?

On mahdollista, että some lisää mielenterveyden vaikeuksia siksi, että se haittaa unta ja lisää paikallaan oloa. Riittävä uni ja liikkuminen ovat tärkeitä mielen hyvinvoinnille.

Some lisää myös itsen vertaamista muihin. Ihmiset jakavat somessa elämästään usein vain pienen osan ja senkin kiillotetussa muodossa. Tämä aiheuttaa helposti vertailua, joka voi tuottaa alemmuudentunteita.

Mistä tiedän, haittaako some hyvinvointiani?

Paras mittari on oma olosi.

Voit pohtia seuraavia asioita. Kuinka usein viimeisen vuoden aikana olet...

käyttänyt paljon aikaa ajatellen somea tai suunnitellut käyttäväsi somea?

tuntenut voimakasta tarvetta käyttää somea entistä enemmän?

käyttänyt somea unohtaaksesi henkilökohtaisia ongelmiasi?

yrittänyt vähentää somen käyttöä siinä onnistumatta?

kokenut rauhattomuutta tai ahdistusta, jos sinua on estetty käyttämästä somea?

käyttänyt somea niin paljon, että sillä on ollut kielteinen vaikutus koulunkäyntiisi, opiskeluusi tai töihisi?

Jos vastauksesi herättivät sinussa huolta, on hyvä pohtia somen käyttöä yhdessä vaikka vanhemman tai muun aikuisen kanssa. He voivat tukea sinua ja kavereitasi hallitsemaan somen käyttöä.

Miksi some koukuttaa?

Sovellukset on suunniteltu koukuttamaan

Käyttäjä on sosiaalisten medioiden tulonlähde. Käyttäjästä myydään tietoa esimerkiksi mainostajille.

Jokainen somessa viettämäsi minuutti tuottaa rahaa yrityksille. Siksi eri sovellukset ja sivustot on tarkasti suunniteltu pitämään käyttäjä mahdollisimman pitkään sosiaalisen median parissa.

Sivut ja sovellukset suunnitellaan siis tarkoituksella koukuttaviksi.

Aivot kokevat somen käytön palkitsevaksi

Jokainen ilmoitus, tykkäys tai uusi sisältö purskauttaa aivoihin mielihyvähormoni dopamiinia. Siksi somen parista irtautuminen on vaikeaa. Tekee mieli tarkistaa puhelin vielä kerran ja senkin jälkeen vielä kerran.

Algoritmit pyrkivät herättämään tunteita

Somen algoritmit myös aiheuttavat tarkoituksella erilaisia tunnereaktioita käyttäjissään. Tunnereaktiot saavat myös pysymään puhelimella pidempään.

Erityisesti vihaisuus ja närkästyminen saavat ihmiset osallistumaan keskusteluihin tai etsimään lisää sisältöä. Siksi ahdistavat ja vihastuttavat sisällöt ovat niin yleisiä somessa.

Onko somesta vain haittaa?

Some on myönteinen asia monien elämässä. Some

auttaa pitämään yhteyttä kavereihin

tarjoaa viihdettä

voi olla tärkeä itseilmaisukanava

voi auttaa löytämään samanhenkisiä ihmisiä.

Somella voi olla samaan aikaan sekä myönteisiä että kielteisiä vaikutuksia elämään. Tärkeää onkin olla tietoinen siitä, miten some vaikuttaa juuri itseen.

Pohdi tietoisesti omaa tapaasi käyttää somea!

Miten some vaikuttaa minuun?

Alla on lueteltuna joitakin tapoja, joilla some voi vaikuttaa sinuun. Sopivatko jotkin kuvauksista sinuun?

Miten suojautua somen haitoilta?

Tärkeintä on

huomata, millaisia vaikutuksia somella on itseen

pyrkiä valitsemaan tietoisesti tapa, jolla käyttää somea.

Chillaa-appi nuorille

Chillaa-appi tuo apua ahdistukseen, jännitykseen ja stressiin sekä auttaa itsevarmuuden kehittämisessä.

Nettiterapiat

Pääosin +16-vuotiaille. Tarvitset lähetteen ja pankkitunnukset.

# data[].attributes.attachment_link.description
Miten sosiaalinen media vaikuttaa mieleen? Aiheuttaako some ahdistusta tai masennusta? Haittaako some keskittymiskykyä? Onko somesta hyötyä mielenterveydelle?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Infograafin tekstivastine

Pohdi media-arkeasi ja mielen hyvinvointiasi kuluneen viikon ajalta.

Nukuinko hyvin?
Maltoinko levätä läpi yön vilkuilematta puhelintani?
Jaksoinko keskittyä koulussa/töissä?
Muistinko rauhoittua, rentoutua ja pitää taukoja päivän aikana?
Harrastukset ja luovuus
Olenko viettänyt aikaa monipuolisesti näytön äärellä ja sen ulkopuolella?
Olenko käyttänyt älylaitetta johonkin, mikä ruokkii omaa mielikuvitustani tai luovuuttani?
Ihmissuhteet ja tunteet
Olenko jakanut kuulumisiani ja tunteitani läheisteni kanssa joko ruuduilla tai livenä?
Olenko ollut läsnä ja huomioinut minulle tärkeät ihmiset?
Olenko saanut olla osa ryhmää?
Liikunta ja kehon kuuntelu
Olenko löytänyt digitaalisten laitteiden avulla itselleni mieluisia tapoja liikkua?
Olenko muistanut kuunnella kehoani ja sen tarpeita?
Tunnistanko, miten media vaikuttaa käsitykseen itsestäni ja muista?

Ravinto ja ruokailu

Pysähdyinkö ruoan lisäksi nauttimaan myös muiden seurasta?
Olenko syönyt säännöllisesti?
Olenko syönyt rauhassa ilman digilaitteita?

Digitaaliset arjen taidot

Osaanko asioida verkossa?
Otanko uusia digitaalisia välineitä haltuun avoimin mielin?
Tiedänkö, miten huolehtia yksityisyydensuojasta mediassa?

Arvot vaikuttavat valintoihini ja siihen, mihin käytän aikaani.
Mikä on minulle tärkeää?
Millaisia tasapainoisen media-arjen valintoja tein tänään?

# data[].attributes.attachment_link.title
Psyykkinen hyvinvointi media-arjessa | Mielenterveyden käsi media-arjessa -infograafi - Mediakasvatusseura ry

# data[].attributes.attachment_link.description
Infograafin tekstivastine Pohdi media-arkeasi ja mielen hyvinvointiasi kuluneen viikon ajalta. Nukuinko hyvin? Maltoinko levätä läpi yön vilkuilematta puhelintani? Jaksoinko keskittyä koulussa/töissä? Muistinko rauhoittua, rentoutua ja pitää taukoja päivän aikana? Harrastukset ja luovuus Olenko viettänyt aikaa monipuolisesti näytön äärellä ja sen ulkopuolella? Olenko käyttänyt älylaitetta johonkin, mikä ruokkii omaa mielikuvitustani tai luovuuttani?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sosiaali- ja terveysministeriö vastaa mielenterveystyön valtakunnallisesta suunnittelusta, ohjauksesta ja valvonnasta.

Mielenterveystyön tavoitteena on vahvistaa mielenterveyttä ja vähentää mielenterveyteen kohdistuvia uhkia. Mielenterveystyöhön kuuluvat mielenterveyttä edistävä työ ja mielenterveyden häiriöiden ehkäisy sekä mielenterveyspalvelut.

Mielenterveystyöstä säädetään nyt terveydenhuoltolaissa ja mielenterveyslaissa.

Kunnat ja erikoissairaanhoito järjestävät mielenterveyspalveluja

Mielenterveyspalveluihin sisältyvät

ohjaus, neuvonta ja tarpeenmukainen psykososiaalinen tuki

kriisitilanteiden psykososiaalinen tuki

mielenterveyden häiriöiden tutkimus, hoito ja kuntoutus

Lisätietoja

Kunnan sosiaali- ja terveydenhuolto vastaa asukkaidensa mielenterveyden häiriöiden ehkäisystä, varhaisesta tunnistamisesta, asianmukaisesta hoidosta ja kuntoutuksesta.

Avopalvelut ja sosiaali- ja terveydenhuollon peruspalvelut ovat hoidossa ensisijaisia. Mielenterveyspalveluja järjestetään myös erikoissairaanhoidossa psykiatrian poliklinikoilla ja psykiatrisena sairaalahoitona.

Kunnan sosiaalihuolto järjestää mielenterveyskuntoutujille asumispalveluita, kotipalveluita ja kuntouttavaa työtoimintaa.

Aikuisten sekä lasten ja nuorten pääsy mielenterveyshoitoon

Mielenterveyshäiriöiden hoidossa aikuisilla (yli 23-vuotiaat) on samat hoitoon pääsyn aikarajat kuin muussakin sairaanhoidossa.

Lasten ja nuorten (alle 23-vuotiaat) hoidon tarpeen arvioinnin edellyttämät tutkimukset ja erikoislääkärin arviointi on tehtävä kuudessa viikossa lähetteen saapumisesta. Hoito on järjestettävä kolmessa kuukaudessa hoidon tarpeen toteamisesta.

Lasten ja nuorten mielenterveysongelmien ehkäisyssä, havaitsemisessa ja tuen tarjoamisessa neuvolat sekä koulu- ja opiskeluterveydenhuolto ovat tärkeässä asemassa. Työterveyshuolto tukee työikäisen väestön mielenterveyden ylläpitämistä ja ongelmien ehkäisyä.

Kansaneläkelaitos korvaa mielenterveyshäiriöistä kärsiville 16-67-vuotiaille työ- tai opiskelukyvyn parantamiseen tähtäävää kuntoutuspsykoterapiaa.

Muut viranomaiset mielenterveystyössä

Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL) tutkii ja kehittää mielenterveystyötä.

Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Valvira) ja aluehallintovirastot valvovat mielenterveyspalveluita.

Mielenterveyspalvelujen kehittäminen päihdepalvelujen kanssa

Useassa kunnassa mielenterveys- ja päihdepalvelut on yhdistetty. Sosiaali- ja terveystoimi tekevät mielenterveys- ja päihdeongelmien ehkäisyssä ja hoidossa yhteistyötä. Kuntien tehtävänä on koordinoida julkiset, järjestöjen tuottamat ja yksityiset päihdepalvelut toimivaksi kokonaisuudeksi.

Sosiaali- ja terveysministeriö on käynnistänyt mielenterveyspoliittisten linjausten valmistelun. Linjaukset ulottuvat vuoteen 2030 saakka. Tavoitteena on turvata mielenterveystyön jatkuvuus ja tavoitteellisuus.

Mielenterveys- ja päihdesuunnitelman 2009-2015 toteutumisesta julkaistiin vuonna 2016 arviointi ja ehdotukset mielenterveys- ja päihdetyön kehittämiseksi vuoteen 2020 saakka.

# data[].attributes.attachment_link.description
Sosiaali- ja terveysministeriö vastaa mielenterveystyön valtakunnallisesta suunnittelusta, ohjauksesta ja valvonnasta. Mielenterveystyön tavoitteena on vahvistaa mielenterveyttä ja vähentää mielenterveyteen kohdistuvia uhkia. Mielenterveystyöhön kuuluvat mielenterveyttä edistävä työ ja mielenterveyden häiriöiden ehkäisy sekä mielenterveyspalvelut. Mielenterveystyöstä säädetään nyt terveydenhuoltolaissa ja mielenterveyslaissa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mielenterveyspalveluilla tarkoitetaan toimintaa, joka pyrkii ehkäisemään, lievittämään ja hoitamaan mielenterveyden häiriöitä ja niiden seurauksia.

Palveluihin kuuluvat ohjaus, neuvonta ja tarpeenmukainen psykososiaalinen tuki, kriisitilanteiden psykososiaalinen tuki sekä mielenterveyden häiriöiden tutkimus, hoito ja kuntoutus. Sosiaali- ja terveysministeriö vastaa mielenterveyspalveluja ohjaavasta lainsäädännöstä, hoitoon pääsyä koskevista määräyksistä ja muusta viranomaisohjauksesta. Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Valvira) ja aluehallintovirastot valvovat mielenterveyspalveluita.

Lisätietoa mielenterveysongelmista ja oman alueesi mielenterveyspalveluista löydät Mielenterveystalosta. Mielenterveystalon sivut sisältävät myös työkaluja oireiden arviointiin, omahoito-ohjelmia sekä oppaita.
Mielenterveyspalvelut (Mielenterveystalo)

Jos tarvitset psyykkistä apua, ota yhteys omaan terveysasemaasi. Jos olet koululainen, ota ensisijaisesti yhteyttä oman koulusi terveydenhuoltoon.
Palvelut kriisitilanteissa
Perus- ja erityistason mielenterveyspalvelut

Mielenterveyspalveluja tuotetaan sekä sosiaali- että terveydenhuollossa. Sekä sosiaali- että terveydenhuollon vastuulla on mielenterveyden edistäminen ja tukeminen, mutta mielenterveyshäiriöiden tutkiminen, hoito ja kuntoutus kuuluu terveydenhuollon palveluihin. Terveydenhuollossa mielenterveyspalveluja tuotetaan sekä perustasolla että erityistasolla. Perustasolla tarkoitetaan perusterveydenhuoltoa, kuten terveyskeskuksia, opiskeluterveydenhuoltoa ja työterveyshuoltoa. Erityistasolla tarkoitetaan psykiatrista erikoissairaanhoitoa eli psykiatrian erikoisalan mukaisten tutkimus-, hoito- ja kuntoutuspalvelujen kokonaisuutta.

Mielenterveyttä edistetään ja tuetaan paitsi sosiaali- ja terveydenhuollossa myös esimerkiksi sivistystoimessa. Mielenterveyden edistämistä, hoitoa ja kuntoutusta tapahtuu terveyspalvelujärjestelmän eri tasoilla. Yksilö voi toteuttaa omahoitoa tekemällä oirearvioita verkossa ja osallistumalla omahoito-ohjelmiin. Perustasolla hoitoa annetaan puhelinpalveluissa, matalan kynnyksen palveluissa, perustason lyhytinterventioissa ja pitkittäisseurannassa.

Erityistaso sisältää sairaalahoidon, päivystystoiminnan, psykoterapian ja verkkoterapian sekä laadun seurannan. Kuntoutusta toteuttavat Kelan kuntoutuspalvelut, kuntouttavat asumispalvelut, työtoiminta ja päivätoiminta. Mielenterveyden häiriöiden ehkäisyä ja mielenterveyden edistämistä tapahtuu kaikilla edellä mainituilla tasoilla.

Sosiaalihuolto tuottaa mielenterveyttä tukevia palveluja, kuten kasvatus- ja perheneuvontaa, sekä järjestää mielenterveyskuntoutujille asumispalveluita, kotipalveluita ja kuntouttavaa työtoimintaa. Lisäksi seurakunnat ja lukuisat järjestöt eli kolmas sektori tuottavat monipuolisia palveluja. Yksityissektorin palveluilla on merkitystä erityisesti psykoterapioissa.

Kansaneläkelaitos korvaa mielenterveyshäiriöistä kärsiville 16-67-vuotiaille työ- tai opiskelukyvyn parantamiseen tähtäävää kuntoutuspsykoterapiaa. Vaativaa lääkinnällistä kuntoutusta Kela korvaa, jotta töistä tai arkielämän toiminnoista voisi selvitä huolimatta sairaudesta tai vammasta. Edellytykset korvauksien saamiseen löytyvät Kelan sivuilta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Mielenterveyspalveluilla tarkoitetaan toimintaa, joka pyrkii ehkäisemään, lievittämään ja hoitamaan mielenterveyden häiriöitä ja niiden seurauksia. Palveluihin kuuluvat ohjaus, neuvonta ja tarpeenmukainen psykososiaalinen tuki, kriisitilanteiden psykososiaalinen tuki sekä mielenterveyden häiriöiden tutkimus, hoito ja kuntoutus. Sosiaali- ja terveysministeriö vastaa mielenterveyspalveluja ohjaavasta lainsäädännöstä, hoitoon pääsyä koskevista määräyksistä ja muusta viranomaisohjauksesta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Huumeriippuvuus aiheuttaa merkittäviä uhkia terveydelle. Huumeiden käyttö on usein sekakäyttöä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin ja Suomen Päihdelääketieteen yhdistyksen asettama työryhmä

Miten viitata Käypä hoito -suositukseen? "K1" 1

Keskeinen sanoma

Alkoholiongelma on eräs yhteiskunnan merkittävistä terveysuhkista.

Alkoholiongelman ehkäisyssä, havaitsemisessa ja hoidossa terveydenhuollolla on keskeinen asema.

Terveydenhuollon kaikissa hoitopaikoissa on tärkeää muistaa alkoholiongelman yleisyys ja etsiä ongelmaa aktiivisesti eri potilasryhmistä.

Tärkein alkoholin käyttöhäiriön diagnosointikeino on keskustelu potilaan kanssa, mutta apuna voidaan käyttää myös kyselylomakkeita ja laboratoriomittareita.

Alkoholin terveysriskien arviointi on monesta syystä vaikeaa. Suomessa hälytysrajaksi eli suuren riskin tasoksi on arvioitu naisilla 12-16 ja miehillä 23-24 alkoholiannosta viikossa. Viimeistään tässä vaiheessa terveydenhuollon tulee puuttua asiaan.

Lyhytneuvonta (mini-interventio) on tehokas tapa vaikuttaa alkoholinkäyttöön ja ehkäistä alkoholin aiheuttamia haittoja.

Hyvä hoitosuhde ja psykososiaaliset hoidot ovat potilastyön perusta, mutta myös lääkkeillä on tehoa alkoholin ongelmakäytön ja alkoholiriippuvuuden hoidossa.

Alkoholiongelmaan kietoutuu potilaan koko elämänpiiri, joten hoidonkin on oltava kokonaisvaltaista.

Tiivistelmä ja potilasversio

Tavoitteet ja rajaukset

Suosituksen tavoitteena on parantaa ja selkeyttää alkoholiongelman hoitoa, tehostaa sen ehkäisyä ja tunnistamista, lisätä tietoa ja vaikuttaa asenteisiin.

Suosituksessa käsitellään päihteistä alkoholia, korvikealkoholeja, sekakäyttöä ja bentsodiatsepiineista riippuvaisten vieroitushoitoa. Muita riippuvuutta aiheuttavia aineita (esim. nikotiinia) ja lääkkeiden väärinkäyttöä ei tässä suosituksessa käsitellä.

Kohderyhmät

Suositus on tarkoitettu lähinnä perusterveydenhuollon, työterveyshuollon ja erikoissairaanhoidon henkilöstölle, mutta se soveltuu käytettäväksi myös päihdehuollon erityispalveluissa ja sosiaalihuollossa.

Alkoholiongelman epidemiologia

Sekakäyttö

Sekakäytöllä tarkoitetaan tässä eri psykoaktiivisten aineiden (alkoholi, rauhoittavat lääkkeet ja unilääkkeet) yhtäaikaista päihdekäyttöä.

Alkoholinkäyttöön liittyviä haittoja ja terveysriskejä

Säännöllinen alkoholinkäyttö suurentaa kokonaiskuolleisuutta. Se myös suurentaa merkittävästi maksakirroosin, aivoverenvuodon, kroonisen haimatulehduksen ja verenpainetaudin sekä ylähengitysteiden, ruoansulatuskanavan, maksa-, paksusuoli- ja rintasyövän riskiä "Rehm J, Gmel, G, Probst C, Shield K.D. (2015). Li..." 2, "World Health Organization. Global status report on..." 6, "Suomalaiset ravitsemussuositukset, Valtion ravitse..." 7.

Vähäisen terveysriskin rajaa on vaikea määritellä muun muassa siksi, että

Alkoholimyrkytys

Vuosittain alkoholimyrkytykseen kuolee Suomessa lähes 600 ihmistä.

Ylipaino

Kaksi tuopillista olutta päivässä lisää painoa 1,5-2 kg kuukaudessa. Alkoholin osuus energian saannista tulee olla korkeintaan 5 E%.

Metaboliset vaikutukset

Vaikutuksina ovat hypoglykemia (paaston yhteydessä), hypertriglyseridemia, suurentunut virtsahappopitoisuus ja kihti.

Haimatulehdus

Tapauksista 60-80 % aiheutuu alkoholista.

Alkoholimaksasairaus

Alkoholimaksasairaus on Suomen tärkein maksasairausryhmä (kuolleita noin 1 000 vuodessa).

Ripuli

Ongelmakäyttäjillä ripuli on yleinen oire.

Alkoholiepilepsia

Alkoholista riippuvaisen epilepsiariski on kymmenkertainen normaaliväestöön verrattuna.

Aivovammat

Alkoholista riippuvaisilla aivovammat ovat kolme kertaa yleisempiä kuin väestöllä keskimäärin.

Aivoverenvuoto

Riski on kaksinkertainen muuhun väestöön verrattuna.

Pikkuaivoatrofia (ataksia) ja polyneuropatia

Esiintyvyys alkoholista riippuvaisilla on suuri.

Unihäiriöt

Alkoholiriippuvuuteen liittyy 60 %:lla jokin unihäiriö:

lyhyt unijakso

unen heikentynyt laatu

katkonainen aamu-uni

alkoholin käyttö pahentaa uniapneaa

alkoholi lisää yöllisiä jalkojen liikkeitä. Jos käytetty määrä on yli kaksi annosta päivässä, ilmaantuvuus on naisilla kaksin- ja miehillä kolminkertainen.

Eteisvärinä

2-4 päivittäistä annosta lisää takyarytmioita.
Eteisvärinä on 3-5 kertaa keskimääräistä yleisempi ongelmakäyttäjillä.
Myös runsas kertakäyttö voi aiheuttaa eteisvärinää.

Mielenterveysongelmat

Masennuspotilaista 10-30 %:lla on samanaikainen alkoholiongelma.
Alkoholista riippuvaisista 30-60 %:lla on kliinisesti merkittävä depressio.
Alkoholiongelmaisen itsemurhariski on huomattavasti suurentunut.

Sikiön kehityshäiriö

Humalahakuinen alkoholialtistus on suurin estettävissä oleva sikiön epämuodostumien aiheuttaja. Riski voi toistua ja suurentua tulevissa raskauksissa, minkä vuoksi äidin alkoholinkäyttö raskauden aikana on aina tarpeellista selvittää.

Hoito- ja kuntoutusjärjestelmä

Päihdeongelmaan liittyvät somaattiset taudit hoidetaan yleensä perusterveydenhuollossa, työterveyshuollossa tai sairaalassa. Perusterveydenhuollon runsaat potilaskontaktit mahdollistavat päihdeongelman havaitsemisen ja varhaishoidon. Monissa terveyskeskuksissa annetaan myös katkaisu- ja vieroitushoitoja. Lisäksi useissa sairaaloissa on päihdepsykiatriaan erikoistuneita yksiköitä.

Päihdehuollon erityispalvelut (A-klinikat, katkaisuhoitoyksiköt, nuorisoasemat, kuntoutuslaitokset, A-klinikkasäätiön päihdesairaala) tarjoavat katkaisu- ja vieroitushoitoja sekä erityyppisiä psykososiaalisia palveluja.

Sairausvakuutus-, eläke- ja kuntoutusetuja arvioitaessa päihdesairauksien aiheuttama haitta on rinnastettavissa muiden kroonisten sairauksien aiheuttamaan haittaan.

Päihdepalvelujen määrä ja laatu vaihtelevat kunnittain. Hoito aloitetaan siinä yksikössä, jossa asia tulee esille, ja koko hoitoverkostoa käytetään tarkoituksenmukaisesti.

Hoitojärjestelmän tulisi olla niin selkeä, että sekä ammattiauttajat että autettavat pystyvät käyttämään sitä joustavasti.

Parhaimmillaan hoitoketju pystyy monipuoliseen hoitoon.

Alkoholin ongelmakäytön toteaminen

Tavoitteena on havaita alkoholin ongelmakäyttö varhain, ennen kuin siitä aiheutuu fyysisiä, psyykkisiä ja sosiaalisia haittoja.

Potilaan on vaikea muistaa käyttämänsä alkoholin määrää "Hammersley R. A digest of memory phenomena for add..." 24, ja etenkin sellaiset potilaat, jotka eivät vielä ole riippuvaisia alkoholista, aliarvioivat usein alkoholinkäyttöään"Cyr MG, Wartman SA. The effectiveness of routine s..." 25, "Midanik LT. Validity of self-reported alcohol use:..." 26, "Buchsbaum DG, Welsh J, Buchanan RG ym. Screening f..." 27, "Fleming MF, Barry KL. A three-sample test of a mas..." 28. Ongelman varhainen toteaminen on siten haasteellista "Cleary PD, Miller M, Bush BT ym. Prevalence and re..." 29, "Buchsbaum DG, Buchanan RG, Poses RM ym. Physician ..." 30, "Rydon P, Redman S, Sanson-Fisher RW ym. Detection ..." 31, ja lääkäri tarvitsee siinä useita välineitä: haastattelua, strukturoituja kyselyitä, alkoholinkäyttöpäiväkirjaa, kliinistä tutkimusta ja laboratoriokokeita.

Haastattelu

Raskaana olevalta naiselta kannattaa ensin kysyä, millaista hänen alkoholinkäyttönsä oli ennen raskaaksi tuloa. Vasta sen jälkeen kysytään raskaudenaikaisesta alkoholinkäytöstä. Lopuksi selvitetään, millä viikolla raskaus todettiin. Yli puolet raskauksista on suunnittelemattomia, minkä vuoksi alkoholialtistus alkuraskauden aikana on yleistä.

Kliininen tutkimus

Alkometria sopii käyttää vastaanotolla yhteistyössä potilaan kanssa selkiyttämään ja täsmentämään hoidon suunnittelua. Potilaalle voidaan korostaa, että mittaus on osa diagnostiikkaa, ei kontrollitoimi.

Nopea, epäsäännöllinen syke

Eteisvärinä (etenkin loman tai viikonlopun jälkeen)

Kohonnut verenpaine

Ahdistus, levottomuus, hyperkinesia, hikoilu

Luunmurtumat

Naarmut, palovammat

Huonosti hoidettu ihottuma

Turpeat korvasylkirauhaset

Rikkinäiset hampaat tai huono suuhygienia

Laboratoriokokeet

Haastattelun lisänä ja tukena - muttei kuitenkaan sen korvikkeena - voidaan yhteisymmärryksessä potilaan kanssa käyttää laboratoriokokeita (veren tai hengitysilman alkoholipitoisuus, seerumin glutamyylitransferaasi (GT), punasolujen keskitilavuus (MCV) ja seerumin niukkahiilihydraattinen transferriini (CDT)) erityisesti silloin, kun

potilasta halutaan motivoida hoitoon

halutaan seurata hoidon tulosta

tarvitaan alkoholin aiheuttaman elinvaurion erotusdiagnostiikkaa.

Laboratoriokokeista saattaa olla myös hyötyä silloin, kun

ongelmakäyttö vaikuttaa todennäköiseltä mutta esitiedot eivät anna asiasta riittävää varmuutta

pyritään riskikäytön varhaiseen toteamiseen terveyskeskuksessa, työterveyshuollossa tai sairaalan poliklinikassa tai osastoilla.

Veren tai hengitysilman alkoholipitoisuus

Alkoholiriippuvuusdiagnoosi on NCA:n (National Council of Alcoholism 1972) kriteereiden mukaan todennäköinen, jos

Suomalaisessa kulttuurissa riskikäyttöön viittaavaksi voidaan tulkita jo alle 1 ‰:n alkoholipitoisuus ajanvarausvastaanotolla.

Ongelmakäyttäjän tottuminen alkoholiin aiheuttaa sen, että hänen päihtymystään on vaikea humalaoireiden perusteella havaita vastaanotolla. Epäily kannattaakin hoidon suunnittelemiseksi varmistaa herkästi alkometrilla.

Punasolujen keskitilavuus

Anemiaan liittymätön suuri MCV-arvo (vähintään 100 fl) johtuu erityisesti miehillä ilmeisesti lähes aina alkoholin ongelmakäytöstä. MCV-arvon suurenemisen muita syitä ovat B₁₂-vitamiinin tai foolihapon puute, kilpirauhasen vajaatoiminta, retikulosytoosi, maksasairaudet, verisairaudet ja tupakointi. Noin kolmasosalla naisista arvon suurenemiselle ei löydy selitystä"Seppä K, Laippala P, Saarni M. Macrocytosis as a c..." 41.

MCV:n on todettu olevan suurentunut 48-90 %:lla alkoholiongelmaisista, mutta riskikulutuksen toteamisessa MCV on vähemmän herkkä kuin GT tai CDT "Keso L, Salaspuro M. Laboratoriokokeet alkoholiong..." 43, "Keso L, Salaspuro M. Laboratoriokokeet alkoholiong..." 44.

MCV-arvon pitkä puoliintumisaika, 120 vuorokautta, haittaa testin käyttöä juomisen seurannassa.

Jos potilaan MCV-arvo on suurentunut, lääkärin on syytä kysyä hänen alkoholinkäytöstään.

Glutamyylitransferaasi

Suurin osa sattumalta esiin tulleista suurentuneista GT-arvoista selittyy alkoholin ongelmakulutuksesta. GT osoittaa alkoholiriippuvuuden herkästi (sensitiivisyys 70-90 %) "Keso L, Salaspuro M. Laboratoriokokeet alkoholiong..." 43, "Keso L, Salaspuro M. Laboratoriokokeet alkoholiong..." 44, mutta herkkyys on huonompi riskikulutuksen toteamisessa, varsinkin nuorilla (sensitiivisyys vain < 30 %)"Salaspuro M. Carbohydrate-deficient transferrin as..." 45, "Scouller K, Conigrave KM, Macaskill P ym. Should w..." 46, "Arndt T. Carbohydrate-deficient transferrin as a m..." 47.

Suurentunut GT-arvo normaalistuu raittiudessa 2-3 viikon aikana. Kertajuominen ei vaikuta seerumin GT-pitoisuuteen. GT-arvo suurenee kaikissa maksavaurioissa, ja sitä voivat suurentaa myös ylipaino, hyperlipidemia, eräät lääkkeet (antikoagulantit ja epilepsialääkkeet), diabetes, haimatulehdus, sydämen vajaatoiminta, vakava tapaturma, tupakointi ja syövän etäpesäkkeet maksassa "Keso L, Salaspuro M. Laboratoriokokeet alkoholiong..." 43, "Keso L, Salaspuro M. Laboratoriokokeet alkoholiong..." 44.

Niukkahiilihydraattinen transferriini (CDT)

Lyhytneuvonta (mini-interventio)

Alkoholiongelman sekundaaripreventiossa pyritään tunnistamaan ongelma ja hoitamaan alkoholin riskikäyttäjät varhain. Suomessa tätä toimintaa nimitetään lyhytneuvonnaksi tai mini-interventioksi (engl. brief intervention).

Lyhytneuvonnan tarkoituksena on vähentää alkoholin liiallista kulutusta.

Lyhytneuvonnan perusedellytyksenä on tiedostaa alkoholin riskikäytön yleisyys ja kysyä aktiivisesti potilaiden alkoholinkäytöstä. Neuvonta suhteutetaan potilaan tilanteeseen. Naisilla neuvonta on aiheellista aina, kun alkoholin kulutus on vähintään 2 ravintola-annosta (yli 20 g absoluuttista alkoholia) päivässä tai vähintään 16 annosta viikossa tai humalahakuinen juominen (vähintään 5 annosta) toistuu viikoittain. Miehille vastaavat neuvonnan rajat ovat 3 alkoholiannosta päivässä, 24 annosta viikossa tai viikoittainen humalahakuinen juominen (7 annoksen kertakäyttö). Potilaalle kerrotaan yksilöllisesti hänen alkoholinkäyttönsä haittavaikutuksista ja häntä motivoidaan sekä suullisilla että kirjallisilla ohjeilla vähentämään alkoholinkäyttöään. Tapaamisen lopuksi sovitaan tarvittaessa muutamasta seurantakäynnistä.

Potilasta tuetaan kuuntelemalla ja rakentavasti kommentoimalla. Motivoiva asenne on lyhytneuvonnan tärkeintä sisältöä. Hoito voi olla yksi ainoa käynti, mutta tilanteen mukaan saatetaan tarvita useampia käyntejä. Käynnin kesto on yleensä 15-20 minuuttia. Lyhytneuvonta liittyy saumattomasti potilaan muuhun hoitoon.

Lyhytneuvonnan tukena voidaan käyttää laboratoriokokeita. Luontevinta on seurata hoitoa sillä mittarilla, jonka arvo on hoidon alussa ollut suurentunut. Käyttökelpoisia ovat esimerkiksi MCV, GT ja CDT. Seurantakäynnillä tarkistetaan mahdollinen alkoholinkäyttöpäiväkirja ja tehdyt laboratoriokokeet. Potilasta kannustetaan asettamaan omia tavoitteita ja seuraava käynti sovitaan yleensä 2-3 kolmen viikon päähän.

Jotta lyhytneuvontatoiminta olisi kansanterveydellisesti merkittävää, sen tulee olla kattavaa.

Psykososiaalinen hoito ja kuntoutus

Kaikissa psykososiaalisissa hoito- ja kuntoutusmuodoissa tärkeitä ovat hoidon jatkuvuus, hyvä yhteistyö sekä potilaan motivoiminen ja sitouttaminen hoitoon. Hoidossa keskeisiä ovat tiedon antaminen, keskustelu ja toiminta yksilö-, ryhmä-, pari-, perhe- tai ryhmäterapiana. Voidaan käyttää esimerkiksi kuvataide-, musiikki- tai rentoutusterapiaa tai psykodraamaa. Tavoite voi olla myös lääkehoitoon sitouttaminen. Myös itseapu- ja vertaistoimintaa (AA-ryhmä, A-kilta) on tarjolla.

Yleisin psykososiaalinen hoito on "tavallinen hoitosuhde" eli hoitava ja tukea antava vuorovaikutus. Se on myös yleinen tutkimusten vertailuhoito.

Perheen lasten hyvinvointi tulee ottaa huomioon kaikenlaatuisissa hoitotapahtumissa.

Kaikkia hoitoja ei ole saatavissa kaikkialla. Potilaan mielipidettä on syytä kuulla hoitomuodon valinnassa. Hoito edellyttää usein eri hoitopaikkojen yhteistyötä. Usein avohoito riittää. Laitoshoidon tarve arvioidaan yksilöllisesti.

Motivoiva haastattelu on keskeinen menetelmä, jota käytetään eri menetelmien rinnalla.

Kognitiivinen käyttäytymisterapia käsittää useita eri menetelmiä. Tavoitteena on parantaa potilaan itsehallintaa auttamalla häntä omaksumaan uusia valmiuksia ja taitoja. Tähän pyritään muun muassa muuttamalla toiminta-, tunteensäätely- ja ajattelutapoja. Tietoista toimintaa vahvistetaan harjoitustehtävillä. Hoitomuotoja ovat muun muassa motivoiva potilaskeskeinen haastattelu ja retkahduksenehkäisyohjelmat sekä riskitilanteiden tunnistaminen ja välttäminen.

Kahdentoista askeleen ohjelmassa päihderiippuvuutta pidetään AA-ideologian mukaisesti sairautena. Tavoitteena on päihteettömyys. Jatkohoidoksi ohjelmassa suositellaan AA-toimintaa.

Ratkaisukeskeisessä terapiassa ratkotaan konkreettisia asioita, etsitään voimavaroja ja lisätään potilaan itsetuntemusta ja toimintakykyä pulmatilanteissa.

Yhteisövahvistusohjelmassa (Community Reinforcement Approach, CRA) palkitaan toivotusta käyttäytymisestä, etsitään tukea perheestä, työstä ja vapaa-ajasta ja harjoitellaan sosiaalisia taitoja.

Psykodynaamisissa ja interpersoonallisissa psykoterapioissa käsitellään potilaan elämävaiheita ja ihmissuhteita.

Hoitosuhteen vaikutus hoitotuloksiin

Terapeutin keskeinen tehtävä on luoda hyvä hoitosuhde ja välttää mahdollisuuksien mukaan vastakkainasettelua. Luottamuksen lisääntyessä potilas uskaltaa kertoa myös arkaluonteisia asioita.

Hoitavan henkilön on hyvä arvioida omia vuorovaikutustaitojaan ja pyrkiä kehittämään niitä.

Alkoholiongelman kliininen hoito

Akuutti alkoholimyrkytys

Jos veren alkoholipitoisuus on yli 3 , potilas on usein pinnallisesti tajuton. Erotusdiagnostiikassa tulee muistaa muun muassa sekamyrkytykset, vammat, epilepsia, aivoverenkierron häiriöt, aivokalvotulehdus, diabetes, hypoglykemia, maitohappoasidoosi ja muu kuin diabeettinen ketoasidoosi. Perustutkimuksina suositellaan määritettäviksi verenglukoosi sekä seerumin natrium-, kalium- ja kloriditutkimus ja tehtäväksi kapillaariveren verikaasuanalyysi ja happo-emästasapainon tutkimus. Lisäksi seurataan hengitystä, verenkiertoa ja tajunnan tasoa.

Jos potilaalla on vakava etanolimyrkytys, hän kuuluu sairaalahoitoon.

Korvikealkoholimyrkytys (metanoli, etyleeniglykoli, isopropanoli)

Metanolia on muun muassa pesunesteissä ja liuotteissa, etyleeniglykolia pakkasnesteissä ja isopropanolia jäänestoaineissa. Jo 30 ml metanolia, 50 ml etyleeniglykolia tai 250 ml isopropanolia saattaa olla hengenvaarallinen annos. Korvikealkoholimyrkytykset tulee hoitaa sairaalassa.

Metanolimyrkytyksen oireita ovat humala, heikotus, kovat vatsakivut, pahoinvointi, papillaödeema, laajat valojäykät pupillit ja näköhäiriöt. Myrkytys voi aiheuttaa sokeutumisen tai kuoleman. Nopea, asianmukainen hoito on tarpeen, mutta tilanteen erottaminen tavallisesta etanolimyrkytyksestä ei ole helppoa. Asidoosin aiheuttama hyperventilaatio ja ensimmäiset näköoireet voivat johtaa diagnoosiin, samoin tieto siitä, että potilas on nauttinut poikkeavia juomia humaltuakseen.

Etyleeniglykoli- ja isopropanolimyrkytyksen oireita ovat humala, takykardia, oliguria ja keuhkokongestio. Etyleeniglykoli metaboloituu nopeasti glykoli- ja oksaalihapoksi, mistä seuraavat metabolinen asidoosi ja oksalaatin saostuminen munuaisiin. Hoitamaton myrkytys voi johtaa munuaisvaurioon.

Sekakäytön ehkäisy

Bentsodiatsepiinilääkitys on keskeytettävä - tarvittaessa katkaisuhoidon tuella tai vähitellen pienenevin annoksin -, jos ilmenee lääkkeen väärinkäyttöä, myrkytyksiä, katukauppaa, reseptien toistuvaa katoamista, annoksen omaehtoista suurentamista tai asiointia useilla lääkäreillä.

Sekakäyttäjän hoito

Sekakäytön hoidon perustana ovat oikea diagnoosi ja tilan vaikeusasteen arviointi. Sekakäyttöä on syytä epäillä, jos alkoholin ongelmakäyttäjä tai alkoholista riippuvainen käyttäytyy lääkehakuisesti, katkaisuhoidon aikana todetaan bentsodiatsepiinitoleranssi tai potilas saa vieroitusoireita lääkityksen vähentämisen tai lopetuksen yhteydessä. Myös aggressiivinen lääkereseptiä vaativa potilas, eri lääkäreiltä lääkkeitä hakeva tai reseptiväärennöksiin syyllistynyt potilas voi olla sekakäyttäjä.

Vastaanotolla sekakäyttäjältä vaikuttavalle potilaalle (päihtymystila, jossa tokkuraisuutta, koordinaatio- ja muistihäiriöitä, estojen höltymistä, arvaamatonta tai aggressiivista käytöstä) annetaan tarvittava ensiapu. Tila arvioidaan ja potilas lähetetään päivystyspoliklinikkaan, katkaisuhoitoon tai selviämisasemalle. Myös jatkohoito varmistetaan.

Sekakäyttäjillä esiintyy kouristustaipumusta, jonka taustalla ovat alkoholin ja bentsodiatsepiinien vieroitusreaktiot. Riski on otettava huomioon vieroituksessa.

Jos vieroitus toistuvasti epäonnistuu, potilas pyritään sitomaan "katulääkityksen" sijasta valvottuun hoitoon esimerkiksi apteekkisopimuksen avulla.

Karbamatsepiinin käyttö tukilääkkeenä saattaa parantaa bentsodiatsepiinivieroituksen onnistumista, samoin valproaatin käyttö, mutta luotettava näyttö asiasta puuttuu. Tutkimukset on tehty potilailla, jotka ovat riippuvaisia pelkästään bentsodiatsepiinista.

Bentsodiatsepiinimyrkytys (potilas tajuton) hoidetaan flumatseniililla.

Erityiskysymyksiä

Alkoholi ja työkyky

Lyhytaikainen työkyvyttömyys

Sairauspäivärahaan on oikeus henkilöllä, joka on sairautensa vuoksi työkyvytön omaan työhönsä tai siihen läheisesti verrattavaan työhön (ammatillinen työkyvyttömyys).

Päihtymystila tai alkoholivieroitusoireisto aiheuttaa yleensä työkyvyttömyyden, mutta ne eivät ole sairauspäivärahan peruste eivätkä oikeuta sairausajan palkkaan. Jos työkyvyttömyyden aiheuttaa sairaus, päihtymystila ei vaikuta sairauspäiväraha-asian käsittelyyn.

Sairauspäivärahaa voidaan myöntää myös alkoholivieroitushoidon ajaksi, jolloin potilas on valvotusti juomatta. Sairauspäivärahaa voidaan myöntää myös osasto- tai laitoskatkaisuhoidon jälkeen noin kuukauden ajan, jos potilas on katkaisuhoidon jatkoksi siirtynyt päihdekuntoutuslaitokseen. Jos hän sen jälkeen jatkaa päihdekuntoutusta kyseisessä laitoksessa, ensisijainen etuus on kuntoutusraha.

Lääkärin on syytä todeta työkyvyttömyys, kirjoittaa siitä oikeaan diagnoosiin perustuva työkyvyttömyyslausunto ja pohtia tilanteen vaatimaa hoitoa. Avoin tilanteen pohdinta on myös potilaan edun mukaista.

Sairauspäivärahan käsittelyä varten tulee alkoholia käyttävän potilaan tilanteesta antaa selkeä kuvaus. Tarvittaessa kerrotaan alkoholiongelman vaikeusaste, kliininen oirekuva sekä mahdollisesti alkoholin käyttömäärät ja laboratorioseurantatiedot.

Vakuutuslaitoksen muista asiakirjojoista voi ilmetä alkoholiongelma. Jos lausunnossa ajankohtainen kuvaus jää puutteelliseksi tai ristiriitaiseksi, vakuutuslaitos pyytää käsittelyaikaa pidentäviä lisäselvityksiä.

Todettaessa ajankohtainen alkoholiriippuvuus tulee neuropsykologista työ- ja toimintakykyarviota varten tehtävää tutkimusta edeltää riittävän pitkä, vähintään 2 kuukauden pituinen raitis jakso. Alkoholivieroitus on syytä varmentaa laboratoriokokein tai vaihtoehtoisesti ja vaikeimman päihderiippuvuuden tapauksessa myös laitoshoitojakson avulla.

Pitkäaikainen työkyvyttömyys

Alkoholista riippuvaista voidaan pitää työkyvyttömänä "Juntunen J. Alkoholi ja työkyky. Tiimi 2009;1:12-5..." 104, jos hänellä on lisäksi

pysyvästi toimintakykyä heikentäviä vakavia somaattisia sairauksia (alkoholisairaudet, kuten oireinen aivo- tai pikkuaivoatrofia, vuotavat ruokatorven laskimolaajentumat, vaikea maksakirroosi ja askites sekä muut somaattiset oheissairaudet)

toimintakykyä heikentävä psykiatrinen kaksoisdiagnoosi eli itsenäinen psykiatrinen sairaus (esim. krooniset alkoholipsykoosit, skitsofrenia, vaikea masennus, vaikea kaksisuuntainen mielialahäiriö, vaikea persoonallisuushäiriö) ja vaikea alkoholiriippuvuus

vaikea alkoholiriippuvuus, jossa hän elää asunnottomana hoito- ja kuntoutusyrityksistä huolimatta, ei ymmärrä omaa tilaansa ja voi jättää somaattisia sairauksia tämän takia hoitamatta (hoitamaton tai epäsiisti koti ei yksin riitä perusteeksi).

Pitkäaikaisen työkyvyttömyyden toteaminen edellyttää asianmukaisia hoito- ja kuntoutusyrityksiä.

Alkoholiongelmaisella potilaalla on oikeus Kelan kuntoutukseen.

Sosiaali- ja terveydenhuollon järjestämä päihdekuntoutus on aina ensisijaista.

Lääkinnällinen kuntoutus, esimerkiksi kuntoutuspsykoterapia, tai ammatillinen kuntoutus voidaan aloittaa, kun alkoholiongelma on hallinnassa (remissiossa).

Kuntoutuksen oikea-aikaisuus tulee ratkaista yksilöllisesti, eikä tarkkoja aikarajoja alkoholinkäytön hallinnan tai raittiin ajan osalta voida asettaa. Yleensä kuntoutuksen edellytyksenä pidetään varhaista remissiota, millä tarkoitetaan 1-3 kuukauden aikaa, jolloin alkoholiriippuvuuden kriteerit eivät enää täyty.

Ks. lisätietoa päihdeongelman hoito- ja kuntoutusjärjestelmistä kuva "Päihdehuollon hoitojärjestelmät" 1.

Alkoholi ja liikenne

Suomessa noin yhdellä kuljettajalla 700:stä veren alkoholipitoisuus on vähintään 0,5 ‰.

Kun poliisi ohjaa henkilön rattijuopumuksen takia lääkärin arvioon, tämä ottaa kantaa potilaan ajoterveyteen ja siihen, hallitseeko potilas juomistaan suhteessa ajamiseen. Lausunnossa lääkäri joko puoltaa tai ei puolla ajolupaa. Päätöksen ajoluvasta tekee poliisi. Lääkäri voi myös ehdottaa alkolukon käyttöä henkilölle, jolle alkoholin jatkuvan väärinkäytön takia muuten ei voitaisi myöntää ajolupaa (terveysperusteinen alkolukko). Jos lääkäri havaitsee, että potilaan terveys on heikentynyt alkoholinkäytön takia pysyvästi niin, että se estää ajamisen, hänen velvollisuutensa on ilmoittaa asia poliisille, myös vastoin potilaan suostumusta.

Alkoholi, raskaus ja imetys

Alkoholi ja nuoret

Alkoholinkäytön aloitusiän lykkääminen on keskeistä nuorten alkoholiongelmien ehkäisyssä.

Alkoholinkäyttöön liittyvät riskit ovat sitä suurempia, mitä nuoremmasta ihmisestä on kyse.

Mahdollisen moniongelmaisuuden tunnistaminen nuoren alkoholinkäytön yhteydessä ja yhteistyö nuoren auttamiseksi viranomaisten ja muiden tahojen välillä on tärkeää.

Päihdehoitopaikan laadun arvioiminen

Päihdeongelmaisten hoitopaikkaa arvioitaessa voidaan esittää seuraavia hoidon laatua testaavia kysymyksiä "Päihdepalvelujen laatusuositukset. Sosiaali- ja te..." 22:

Onko päihdeongelman ehkäisyn ja seulonnan mahdollisuudet sekä terveystarkastusten että hoitokohtaamisten yhteydessä selvitetty ja hyödynnetty?
Paras hoitotulos saavutetaan, jos kehittyvään päihdeongelmaan päästään puuttumaan sen alkuvaiheessa. Terveydenhuollon runsaat terveystarkastukset (työterveyshuolto, nuorison ja opiskelijoiden terveydenhuolto, ajokorttitarkastukset, T-todistukset) tarjoavat mahdollisuuden keskusteluun päihteidenkäytöstä.

Etsitäänkö potilaita kohdattaessa päihdeongelmaa aktiivisesti, varsinkin riskiryhmistä?
Erityisesti perusterveydenhuollossa potilaskontakteja on runsaasti ja potilaan esittämän oireiston taustalle voi kätkeytyä päihdeongelma. Sen esille saaminen vaatii ongelman muistamista, tietoa sen oireista ja ilmenemismuodoista, hienotunteisuutta ja päättäväisyyttä.

Onko päihteiden aiheuttamien myrkytysten ja muiden vaaratilanteiden ensiapuun varauduttu?
Akuutti päihteiden aiheuttama myrkytys voi olla vahinko tai itsemurhayritys. Hyvä somaattinen ja psyykkinen ensihoito luo pohjan päihdeongelman jatkohoidolle.

Onko käytettävissä alkometri ja asianmukaiset testit huumeiden seulontaan?
Kun näitä mittareita käytetään yhteistyössä potilaan kanssa, niillä saadaan objektiivinen kuva ongelmasta ja sen kehitysvaiheesta.

Onko hoitopaikassa käytettävissä ympärivuorokautinen katkaisuhoidon mahdollisuus joko omassa tai muussa laitoksessa?
Avokatkaisuun pyritään, mutta se ei aina riitä. Katkaisuhoito laitoksessa tarjoaa tilaisuuden hoitaa motivoitunutta potilasta kokonaisvaltaisesti ja pitkäjänteisesti. Potilaskin joutuu tällöin paneutumaan perusteellisemmin ongelmaansa.

Onko henkilökunta ja työpaikan johto koulutettu ja motivoitunut hoitamaan päihdeongelmaisia, ja onko hoito-ote kokonaisvaltainen ja moralisoimaton?
Potilas vaistoaa herkästi hoitohenkilöstön kielteisen tai moralisoivan asenteen. Asennetta voidaan muuttaa jatko- ja täydennyskoulutuksella sekä keskusteluilla.

Onko psykiatriseen konsultointiin joustava mahdollisuus?
Päihdeongelmaan liittyy usein psykiatrisia ongelmia, joiden hoito saattaa vaatia erityisosaamista.

Tunnetaanko tarvittavat erityishoitopaikat?
Suuri osa päihdeongelmaisista hakeutuu ainakin aluksi terveyskeskukseen ja somaattiseen sairaalaan. Yhteydet päihdehuollon erityishoitoon on tunnettava. Somaattisen terveydenhuollon, psykiatrisen tietämyksen ja päihdehuollon erityisyksikön yhteistyön tulee olla niin saumatonta, ettei hoitovastuu potilaasta pirstoudu.

Onko laitoshoidosta ja kuntoutuksesta palaavan potilaan jatkohoito järjestetty?
Yhteys päihdehuollon erityishoidon ja perusterveydenhuollon välillä toimii molempiin suuntiin.

Ovatko yhteydet AA-liikkeeseen, Al-Anon-ryhmiin ja muihin vertaisverkostoihin (esim. A-kilta, uskonnolliset yhteisöt, muut järjestöt) kunnossa?
Yhteyksien tulee toimia siten, että potilaan on halutessaan helppo siirtyä terveydenhuollon hoitopaikasta AA-liikkeen kokouksiin tai kolmannen sektorin palveluihin.

Onko pitkälle alkoholisoituneiden potilaiden sosiaaliturva ja hoitopaikat järjestetty?
Pitkäaikainen päihdeongelma on invalidisoiva sairaus. Alkoholisoituneen potilaan eläke- ja muu sosiaaliturva voi ongelman luonteen takia jäädä järjestämättä. Päihdeongelman loppuvaiheessa laitoshoitokin saattaa käydä välttämättömäksi.

Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin ja Päihdelääketieteen yhdistyksen asettama työryhmä

Alkoholiongelmaisen hoito -suosituksen historiatiedot "Alkoholiongelmaisen hoito, Käypä hoito -suosituksen historiatiedot" 9
Puheenjohtaja
Hannu Alho, professori, tutkimusprofessori; Helsingin yliopisto ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitos
Jäsenet
Kari Eskola, terveyskeskuslääkäri, yleislääketieteen erikoislääkäri, (kokoava kirjoittaja)

Mauri Aalto, LT, professori, ylilääkäri; Tampereen yliopisto, Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri (psykiatria) ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitos

Ilona Autti-Rämö, LKT, lastenneurologian dosentti, johtava ylilääkäri; Kelan terveysosasto

Antti Holopainen, ylilääkäri emeritus; Järvenpään sosiaalisairaala

Tiina Kaarne, LL, asiantuntijalääkäri; Kela ja Keva

Jorma Komulainen, LT, lastentautiopin dosentti, Käypä hoito -suositusten päätoimittaja; Suomalainen Lääkäriseura Duodecim, Käypä hoito -toimittaja

Solja Niemelä, professori, ylilääkäri; Oulun yliopisto ja Lapin sairaanhoitopiiri

Onni Niemelä, LT, professori; Tampereen yliopisto ja Seinäjoen keskussairaala

Kaarlo Simojoki, LT, johtava ylilääkäri; A-klinikkasäätiö

Markus Sundqvist; LL, ylilääkäri; A-klinikkasäätiö, Päihdesairaala

Helena Vorma, LT, lääkintöneuvos; Sosiaali- ja terveysministeriö
Asiantuntijat:
Elina Kinnunen, psykiatrian erikoislääkäri, psykoterapian, kuntoutuksen ja vakuutuslääketieteen erityispätevyys, asiantuntijalääkäri; Kela

Satu Kivitie-Kallio, LKT, lastentautien ja lastenneurologian erikoislääkäri; HUS:n lasten ja nuorten sairaala

Kimmo Kuoppasalmi, LKT, psykiatrian dosentti, ylilääkäri; Terveyden ja hyvinvoinnin laitos

Sidonnaisuudet

Mauri Aalto: Asiantuntijapalkkio (Lundbeck), Luentopalkkio (Lundbeck, Professio Finland), Koulutus/kongressikuluja yrityksen tuella (Lundbeck)

Hannu Alho: Koulutus/kongressikuluja yrityksen tuella (Lundbeck)

Ilona Autti-Rämö: Ei sidonnaisuuksia

Kari Eskola: Ei sidonnaisuuksia

Antti Holopainen: Ei sidonnaisuuksia

Tiina Kaarne: Luentopalkkio (Lundbeck), Koulutus/kongressikuluja yrityksen tuella (Lundbeck)

Jorma Komulainen: Asiantuntijapalkkio (EKSSHP, PKSHP, THL, TUOTA-tutkimushanke), Työsuhde (Duodecim), Luentopalkkio (Lääkäriliitto)

Onni Niemelä: Ei sidonnaisuuksia

Solja Niemelä: Asiantuntijapalkkio (Janssen, Lundbeck), Luentopalkkio (Janssen, Lilly, Lundbeck), Koulutus/kongressikuluja yrityksen tuella (Janssen, Lundbeck)

Kaarlo Simojoki: Luentopalkkio (Lundbeck)

Markus Sundqvist: Luentopalkkio (Professio)

Helena Vorma: Ei sidonnaisuuksia

Kirjallisuusviite

Alkoholiongelmaisen hoito. Käypä hoito -suositus. Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin ja Päihdelääketieteen yhdistyksen asettama työryhmä. Helsinki: Suomalainen Lääkäriseura Duodecim, 2015 (viitattu pp.kk.vvvv). Saatavilla internetissä: www.kaypahoito.fi

Tarkemmat viittausohjeet: "http://www.kaypahoito.fi/web/kh/viittaaminen" 14

Vastuun rajaus

Käypä hoito -suositukset ja Vältä viisaasti -suositukset ovat asiantuntijoiden laatimia yhteenvetoja yksittäisten sairauksien diagnostiikan ja hoidon vaikuttavuudesta. Ne eivät korvaa lääkärin tai muun terveydenhuollon ammattilaisen omaa arviota yksittäisen potilaan parhaasta mahdollisesta diagnostiikasta, hoidosta ja kuntoutuksesta hoitopäätöksiä tehtäessä.

Tiedonhakukäytäntö

Systemaattinen kirjallisuushaku on hoitosuosituksen perusta. Lue lisää artikkelista khk00007

Kirjallisuutta

1. Karjalainen K., Hakkarainen, P. Lääkkeiden väärinkäyttö 2000-luvun Suomessa. Esiintyvyys, käyttäjäryhmät ja käyttötarkoitukset. Yhteiskuntapolitiikka 2013;78(5): 498-508

2. Teoksessa: Warpenius K. ym. (toim.) Alkoholi- ja päihdehaitat läheisille, muille ihmisille ja yhteiskunnalle. THL 2013

3. Butt P, Beirness D, Gliksman L, Paradis C, Stockwell D. Alcohol and health in Canada: A summary of evidence and guidelines for low risk drinking. Ottawa, ON: Canadian Centre on Substance Abuse, 2011.

4. Päihdepalvelujen laatusuositukset. Sosiaali- ja terveysministeriön oppaita. ISSN 1236-116X; 2002:3. Helsinki 2002

5. STM:n Päihtyneen henkilön akuuttihoito - sosiaali- ja terveysministeriön ohjeet. Helsinki, 2006. Sosiaali- ja terveysministeriön selvityksiä; ISSN 1236-2115,2006:65. ISBN 952-00-2208-2.

6. Seppä K, Aalto M. Alkoholisairauksien sekundaaripreventio perusterveydenhuollossa. Kunnallislääkäri 2001;16:15-7

7. Holopainen A. Sekakäyttö. Kirjassa: Päihdelääketiede. Salaspuro M, Kiianmaa K, Seppä K (toim.) Kustannus Oy Duodecim 2003, s. 80, 450

8. Keso L, Salaspuro M. Laboratoriokokeet alkoholiongelman toteamisessa ja hoidossa I. Suom Lääkäril 1985a;9:781-5

9. Keso L, Salaspuro M. Laboratoriokokeet alkoholiongelman toteamisessa ja hoidossa II. Suom Lääkäril 1985b;10:887-95

10. Andreasson S, Öjehagen A. Psychosocial treatment of alcohol dependence. Kirjassa: Berglund M, Thelander S, Jonsson E (toim.) Treating alcohol and drug abuse. Wiley VCH, Weinheim 2003:43-188

11. Sandahl C, Ronnberg S, Herlitz K, Ahlin G. Time-limited group psychotherapy for moderately alcohol dependent patients: a randomised controlled clinical trial. Psychotherapy Research 1998;8:361-78

12. Laatikainen T. Alkoholiveron alennus näkyi nopeasti kuolleisuudessa. Suom Lääkäril 2009;8:691

13. Akuuttihoito-opas. Elonen E, Mäkijärvi M, Voipio-Pulkki LM, Vuoristo M ym. (toim.) Kustannus Oy Duodecim 2005, s. 475-6

14. Akuuttihoito-opas. Elonen E, Mäkijärvi M, Voipio-Pulkki LM, Vuoristo M ym. (toim.) Kustannus Oy Duodecim 2005, s. 443-4

15. Akuuttihoito-opas. Elonen E, Voipio-Pulkki LM, Vuoristo M ym. (toim.) Kustannus Oy Duodecim 2005, s. 480-1

16. Juntunen J, Havu T. Vakuutuslääketieteen eettisiä ja juridisia näkökohtia. Sosiaalilääketieteellinen Aikakauslehti 2001;37:72-9

17. Goult R ym. Työkyvyttömyyseläkettä edeltävät vaiheet. Eläketurvakeskuksen raportteja 6/2014. Tampere: Eläketurvakeskus; 2014.

18. Harkonmäki K ym. Tahdon asia? Näkökulmia työssä jatkamiseen ja terveyteen. Kuntien eläkevakuutuksen raportteja. Helsinki: Kuntien eläkevakuutus; 2008.

19. Juntunen J. Alkoholi ja työkyky. Tiimi 2009;1:12-5

20. Lawton ME. Alcohol in breast milk. Aust N Z J Obster Gynaecol 1985;25:71-3

21. Aira M, Haarni I. Iäkkäiden suhtautuminen alkoholin käytöstä kysymiseen. Suom Lääkäril 2010;65:579-85

22. Bien TH, Miller WR, Boroughs JM. Motivational interviewing with alcohol outpatients. Behavioral and Cognitive Psychotherapy 1993;21:347-56

23. Brown JM, Miller WR. Impact of motivational interviewing on participation and outcome in residential alcoholism treatment. Psychol Addict Behav 1993;7:211-8

24. Brown R. Conventional education and controlled-drinking education courses with convicted drunken drivers. Behav Ther 1980;11:632-42

25. Harris KB, Miller WR. Behavioral self-control training for problem drinkers: Components of efficacy. Psychol Addict Behav 1990;4:82-90

26. Miller WR, Meyers RJ, Tonigan JS ym. Effectiveness of the community reinforcement approach: Final progress report to the National Institute on Alcohol Abuse and Alcoholism, Substance Abuse, and Addictions, 1992

27. Niederhofer H, Staffen W, Mair A. Comparison of naltreksone and placebo in treatment of alcohol dependence of adolescents. Alcoholism Treatment Quarterly 2003;21:87-95

28. O'Farrell TJ, Cutter HS, Choquette KA, Floyd FJ, Bayog RD. Behavioral marital therapy for male alcoholics: Marital and drinking adjustment during the two years after treatment. Behav Ther 1992;23:529-49

29. Rampes H, Pereira S, Mortimer A, Manoharan S, Knowles M. Does electroacupuncture reduce craving for alcohol? A randomized controlled study. Complement Ther Med 1997;5:19-26

30. Saarnio P. Factors associated with dropping out from outpatient treatment of alcohol-other drug abuse. Alcoholism Treatment Quarterly 2002;20:17-33

31. Salaspuro M. Intervention against hazardous alcohol consumption - secondary prevention of alcohol problems. Kirjassa: Berglund M, Thelander E, Jonsson E (toim.) Treating alcohol and drug abuse p. 1-41. Wiley-VCH, Weinheim 2003

32. Sannibale C. Differential effect of a set of brief interventions on the functioning of a group of "early-stage" problem drinkers. Aust Drug Alcohol Review 1988;7:147-55

33. Seppä K, Lappeteläinen V, Aalto M. Mitä maksaa? Lyhytneuvonnan kustannus perusterveydenhuollossa. Sosiaalilääketieteellinen aikakauslehti 2004;41:3-9

34. Slattery J, Chick J, Cochrane M ym. Prevention of relapse in alcohol dependence. In Health Tecnology Assessment Report 3, 2003, Glasgow, Health Tecnology Board of Scotland

35. Streissguth AP, Bookstein FL, Barr HM. A dose-response study of the enduring effects of prenatal alcohol exposure: birth to 14 years. Kirjassa: Alcohol, pregnancy and the developing fetus. Spohr HL, Steinhausen HC (toim.) Cambridge University Press 1996

36. Therapist effects in three treatments for alcohol problems. Project MATCH Research Group. Psychother Res 1998;8:455-74

# data[].attributes.attachment_link.description
Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin ja Suomen Päihdelääketieteen yhdistyksen asettama työryhmä Miten viitata Käypä hoito -suositukseen? "K1" 1 Alkoholiongelma on eräs yhteiskunnan merkittävistä terveysuhkista. Alkoholiongelman ehkäisyssä, havaitsemisessa ja hoidossa terveydenhuollolla on keskeinen asema. Terveydenhuollon kaikissa hoitopaikoissa on tärkeää muistaa alkoholiongelman yleisyys ja etsiä ongelmaa aktiivisesti eri potilasryhmistä.

# data[].attributes.attachment_link.description
Käypä hoito - Käypä hoito -suositukset ovat riippumattomia, tutkimusnäyttöön perustuvia kansallisia hoitosuosituksia

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Materiaalit ja koulutukset

Tarjoamme materiaaleja ja koulutuksia eri alojen ammattilaisille, vapaaehtoistyötä tekeville ja kaikille mielenterveydestä kiinnostuneille.

Vahvista mielenterveyttä

Harjoittelemalla voit vahvistaa itseäsi ja mielenterveyttäsi.

# data[].attributes.attachment_link.title
MIELI Suomen mielenterveys ry: kohti parempaa mielenterveyttä

# data[].attributes.attachment_link.description
MIELI Suomen mielenterveys ry vahvistaa kaikkien Suomessa asuvien mielenterveyttä.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kaikille avoin Mielenterveystalo.fi tarjoaa tietoa, tukea ja omahoitoa. Käytä Mielenterveystaloa, jos olet huolissasi omasta tai läheisesi tilanteesta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A niin kuin addiktio -podcastissa pohditaan, mikä tässä ajassa lisää riippuvuuksia

A niin kuin addiktio -podcastsarjassa puhutaan riippuvuuksien eri muodoista: muun muassa alkoholi, huumeet, rahapelaaminen tai vaikkapa tietynlaisen kehon tavoitteleminen voivat addiktoida.

Lahjoita lämmin nukkumapaikka

Ulkona ja yömajoissa yöpyy paljon ihmisiä, joilla ei ole lämmintä...

Katsaus Kadulta labraan -tutkimukseen kesällä 2023 tuoduista näytteistä on julkaistu

Kadulta labraan -hankkeessa keräytyistä huumejäämistä on julkaistu uusi katsaus. Huumejäämiä...

# data[].attributes.attachment_link.title
Etusivu - A-klinikkasäätiö - A-klinikkasäätiö

# data[].attributes.attachment_link.description
A niin kuin addiktio -podcastissa pohditaan, mikä tässä ajassa lisää riippuvuuksia A niin kuin addiktio -podcastsarjassa puhutaan riippuvuuksien eri muodoista: muun muassa alkoholi, huumeet, rahapelaaminen tai vaikkapa tietynlaisen kehon tavoitteleminen voivat addiktoida. Lah­joi­ta läm­min nuk­ku­ma­paik­ka Ulkona ja yömajoissa yöpyy paljon ihmisiä, joilla ei ole lämmintä...

# data[].attributes.attachment_link.description
Mielenterveyden ja päihteettömyyden edistämistä, ehkäisevää päihde- ja mielenterveystyötä sekä mielenterveyshäiriöiden ja päihdeongelmien hoitoa on tärkeää kehittää sosiaali- ja terveystoimen yhteistyönä. Ehkäisevää päihdetyötä tehdään myös muiden yhteiskunnan sektorien kanssa, kuten koulujen ja nuorisotyön kanssa. Palvelujen kehittämisen tavoitteena ovat helposti tavoitettavat, joustavat palvelut sekä mielenterveyshäiriöiden ja päihdeongelmien hoitaminen samanaikaisesti yhdessä yksikössä.