# data[].attributes.body
Tomislav je bio knez Primorske Hrvatske od oko 910 godine. Kraljem je proglašen krajem 925 godine, a vladao je bar do 928 godine.

# data[].attributes.body
Širenje područja, jačanje vojne sile i porast vlastite moći podigli su Tomislavovu samosvijest i moguće je da se 925. godine ili nešto ranije proglasio za kralja na Duvanjskom polju, za što je dokaz pismo pape Ivan X. koji u jednom pismu Tomislava oslovljava titulom REX (kralj).

U pismu pape Ivana X. navodi se:

"...Tomislavu, kralju Hrvata..."

# data[].attributes.body
Tomislavo podrijetlo nije poznato, ali je vjerojatno potjecao iz dinastije Trpimirovića.

Trpimirovići su Hrvatska vladarska dinastija iz koje su u ranom srednjem vijeku birani hrvatski knezovi, a kasnije kraljevi.

# data[].attributes.body
Knez Tomislav vladao je Primorskom Hrvatskom kada su Mađari iz Podunavlja prodirali prema zapadnoj i južnoj Europi ostavljajući za sobom pustoš i ruševine. Napali su i Panonsku Hrvatsku. Tomislav je odbio njihov napad i odbacio ih natrag preko rijeke Drave. Tada je vjerojatno došlo do sjedinjena Panonske i Primorske Hrvatske u jednu državu.

# data[].attributes.body
Tomislavovo kraljevstvo prostiralo se od Raše, Kupe i Sutle na zapadu preko Mure, Drave i Dunava na sjeveru do Drine na istoku i mora na jugu. Tomislav je bio prvi hrvatski vladar koji je pod svojom upravom imao i Bizantsku Dalmaciju, te se zato kaže da je Tomislav vladao područjem od rijeke Drave do Jadrana.

# data[].attributes.body
U mnogim gradovima Hrvatske postoje trgovi i ulice s njegovim imenom, kao i spomenici, od kojih je najznačajniji onaj u Zagrebu i Livnu. Te 1925. godine na mnogim pročeljima crkava diljem Hrvatske niču spomen-ploče s natpisom:

»Ujedinjeni i slobodni narod kralju Tomislavu 925. – 1925.«

# data[].attributes.body
Središte hrvatske države bilo je između Zrmanje i Cetine, dok su planinski i granični dijelovi bili slabije naseljeni. Hrvatska je tada jedna od najmoćnijih država u ovom dijelu Europe.

# data[].attributes.body
Trpimir je bio knez Primorske Hrvatske od oko 845. do 864. godine.

# data[].attributes.body
Prvi je hrvatski vladar koji se nazivao knezom Hrvata.

# data[].attributes.body
Utemeljitelj dinastije Trpimirović

# data[].attributes.body
Priznavao vrhovnu vlast kralja Lotara, nasljednika franačke vlasti u Italiji, očito je na svojem području, po uzoru na franački dvor, vladao gotovo samostalno.

Trpimir je veću vladarsku samostalnost zaslužio pobjedama nad bizantskom vojskom i Bugarima.

# data[].attributes.body
Teritorij kojim je upravljao nalazili su se na području između Trogira i Splita (danas Kaštela, Solinsko područje i Klis odakle su vladali), te Splita i Omiša (u poljičkom primorju), a kasnije i u drugim krajevima. S tih posjeda vladari su ubirali prihode (tribatum) što su ih plaćali kmetovi.

# data[].attributes.body
Godine 852. dao je sastaviti darovnicu (Trpimirova darovnica) kojom je splitskomu nadbiskupu potvrdio imanja splitske Crkve na hrvatskom području te mu darovao desetinu sa svojega kliškog posjeda, a kao zahvalu za određenu količinu srebra koju mu je splitski nadbiskup dao za samostan u Rižinicama. Veći dio teksta darovnice autentičan je, ali je dio umetnut poslije.

U darovnici Trpimir ističe da je vladar Hrvata »milošću Božjom«, što znači naglašavanje samostalnosti.

# data[].attributes.body
Vladarsko sjedište imao je na Klisu i u Bijaćima kraj Trogira, a moguće i u Kninu.

# data[].attributes.body
Vladao je od 879. do oko 892. godine

# data[].attributes.body
Branimir je bio knez Primorske Hrvatske.

Natpis na kojem se spominje Branimir pronađen je u Ždrapnju kod Bribira. Na njemu je sadržaj sličan onomu s natpisa u Ninu, dakle, posveta župana Pristine koji navodi Branimira kao vladara Slavena.

# data[].attributes.body
Posljednji vladar iz dinastije Domagojevića.

Domagojevići su Hrvatska vladarska dinastija narodne krvi, koja je vladala Primorskom Hrvatskom u 9. stoljeću, u razdoblju između 864. i 892. godine, s kraćim prekidom.

# data[].attributes.body
Knez Branimir dodatno je ojačao Primorsku Hrvatsku i postigao samostalnost, kako u odnosu na Bizant, tako i u odnosu na Mlečane i već oslabjele Franke. S njime Hrvatska konačno određuje svoju budućnost u krugu zapadnih zemalja, a odlukom pape Ivana VIII. prihvaćena je i kao samostalna zemlja kršćanskoga zapada.

# data[].attributes.body
Branimir je prisvojio vladavinu kneza Zdeslava.

Čini se da je Zdeslav vladao u ovisnosti od Bizanta, a gradovi su plaćali njemu porez koji su dotada plaćali Bizantu.

# data[].attributes.body
Važan izvor za Branimira predstavlja prepiska s papom Ivanom VIII.

7. lipnja 879. papa Ivan VIII. u svome pismu hvali Branimira jer se vraća Rimskoj crkvi, te ga naziva „ljubljenim sinom Branimirom“.

Njegov natpis iz crkve u Muću iz 888. godine (ulomak grede dužine 87 cm i visine 27 cm) ne donosi nikakav vladarski naslov. Na natpisu oltarne pregrade iz crkve sv. Mihovila u Ninu (879. – 892.)

# data[].attributes.body
Kneževina između Drave na sjeveru te Save i Kupe na jugu, na području današnje sjeverne Hrvatske, u južnim dijelovima Panonske nizine.

Zaključuje se da je bio iz Ravnih kotara ili iz unutrašnjosti, dakle iz banske Hrvatske.

# data[].attributes.body
Vladao je od 1075. do 1089. godine.

# data[].attributes.body
Dmitar Zvonimir je hrvatski ban, herceg i kralj Hrvatske i Dalmacije.

Zvonimir se u izvorima prvi put spominje godine 1070. kao ban i suvladar kralja Petra Krešimira IV.

# data[].attributes.body
Pripadnik dinastije Trpimirovići.

Bio je potomak Stjepana Suronje, rodonačelnika dinastije Svetoslavića, a time i rođak kralja Petra Krešimira IV. (1058. - 1074.).

Drugi povjesničari smatraju da nije bio pripadnik Trpimirovića, nego pripadnik nekog od uglednih hrvatskih rodova, s obzirom na to da je u Hrvatskoj držao velike posjede.

# data[].attributes.body
Kralj Dmitar Zvonimir dobro je procijenio tadašnju vanjskopolitičku situaciju: položaj Bizanta čija je moć slabila i Mlečana koji su se pridružili protivnicima sve jačeg papinstva.

# data[].attributes.body
Zvonimir je prvotno vladao dijelom Slavonije koju je dobio od Ugarske dinastije Arpadovića.

Većina povjesničara smatra da je Zvonimir dobio područje sjeverozapadne Hrvatske (između Drave i Kupe), ali pretpostavka je da se njegova vlast prostirala čak i do Srijema.

# data[].attributes.body
Darovnica kralja Zvonimira samostanu opatica sv. Benedikta u Splitu za zemljište Pusticu u Lažanima (1076. – 1078.).

Zvonimir koji je bogato darivao crkve i samostane, dao je izgraditi trobrodnu baziliku u Biskupiji kraj Knina, a od svih njegovih darova najpoznatiji je dar samostanu svete Lucije u Baški na otoku Krku. Naime redovnici su oko godine 1100. dali uklesati glagoljicom opis darivanja na Bašćansku ploču, na kojoj se spominje ime kralja Zvonimira.

# data[].attributes.body
Kralj Zvonimir stolovao je u Kninu, a kako za njegova vladanja nije bilo većih ratovanja, ojačao je razvitak gospodarstva i kulture.

# data[].attributes.body
Koloman je u Ugarskoj došao na vlast 1095. godine do 3. veljače 1116.

# data[].attributes.body
Bio je ugarski kralj od 1095. do 1116., a od 1102. i hrvatsko-dalmatinski kralj.

# data[].attributes.body
Potomak Ugarske dinastije Arpadovića.

Arpadovići su Ugarska dinastija. Vladali su Ugarsko-Hrvatskim kraljevstvom do 1301. godine.

# data[].attributes.body
Bizant je pristao da Koloman zauzme Dalmaciju. Mlečani su morali pristati na to, ali i zbog trgovačkih interesa, koji su je vezali uz Bizant, pa se Mletački dužd odrekao titule dužda Dalmacije i Hrvatske.

# data[].attributes.body
1105. godine krenuo je Koloman u Dalmaciju. Prvo je stigao pred Zadar, koji se odlučio oduprijeti.

Koloman je Zadranima nato potvrdio stare privilegije i nastavio put prema Šibeniku i Trogiru, koji su priznali njegovu vlast bez otpora. Nakon neznatna otpora predao se Rab, a vjerojatno i Cres i Krk. Nakon predaje gradova i otoka sazvan je sabor dalmatinskih gradova, gdje su kralj, ugarski svjetovni i duhovni velikodostojnici, te vojska položili prisegu da će poštovati autonomiju dalmatinskih gradova.

# data[].attributes.body
Pacta conventa je sporazum za koji se smatra da je sklopljen oko 1102. godine između ugarskog kralja Kolomana i Hrvatskog plemstva.

# data[].attributes.body
Koloman je osigurao privolu pape jer se spremao na pohod u Hrvatsku. Koloman se prvo pobrinuo da križarska vojska, koja se kretala prema Carigradu pređe preko ugarskog teritorija. Potom se počeo pripremati da pokori Hrvatsku.