# data[].attributes.headline
Не випадково «персон

# data[].attributes.body
Не випадково «персонажем» цього твору стала хатина. Адже перші малюнки дітей, перші їхні «будівлі» на піску чи з кубиків якраз про домівку, схожу на ту, де вони живуть, або ту, де хотіли б жити. А що може бути природнішим і цікавішим для дитини, ніж «спорудження» іграшкової хатини? Про це і розповідається майстерно у вірші. Діти-селюки змалку запам’ятовують народні прикмети, дотримуються їх навіть у грі: «Та бузькові треба гніздечко зробити…». За народним повір’ям там, де поселиться бузьок, селиться і щастя. Інший вірш «Вечір» приваблює тонким візерунком надвечір’я, від якого віє спокоєм і сімейним затишком: «Йде матінка з поля — скінчилась робота», «Вже череду сестричка з поля пригнала». Письменник відчував тему, яка манить дітей, — рідна хата, родинне вогнище, навколишня природа.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (1)

# data[].attributes.headline
Сполохане маленьке м

# data[].attributes.body
Сполохане маленьке містечко чекає великого єврейського погрому.

Це ідеальне місце і час для злодіїв та провокаторів, паніки і відчаю, кривавого заходу і тривожного сходу.

А ще це ідеальне місце для Михайла Коцюбинського, щоб розкрити весь свій геній. Отже, "Він іде"...

# data[].attributes.headline
"Сміх" — страшне й м

# data[].attributes.body
"Сміх" — страшне й моторошне оповідання про революційні події 1905 року. В ньому йдеться про тривожні часи наступу реакції, про кошмари чорносотенних погромів, спрямованих проти всіх тих сил, які брали участь у революційних подіях, про повноту відповідальності інтелігента перед народом. Письменник зосереджує увагу на психологічному стані персонажів, які чекають погрому і, отже, неминучої смерті.

# data[].attributes.attachment_caption
Для загального добра

# data[].attributes.headline
Оповідання «Для зага

# data[].attributes.body
Оповідання «Для загального добра», написане на новому матеріалі, до того не порушуваному в українській літературі, привернуло увагу читачів як своїм ідейним спрямуванням, так і художніми достоїнствами. Цим твором та іншими, написаними на матеріалі, зібраному під час праці у філоксерній комісії, Коцюбинський «розширив обрій української повісті», «дав нам прегарні малюнки з життя наших південних сусідів, румунів і татар, доторкнув життя наших гуцулів, що здавна ходять на заробітки до Бессарабії» – писав І. Франко.

# data[].attributes.body
«Persona grata» (1907) становить одну з окрас революційних новел письменника, в яких відбито рух соціально-політичних сил в часи столипінськоі реакції. Змальовуючи масові страти революціонерів, письменник показує, що навіть колишній розбійник нині тюремний кат — темний, обмежений Лазар — усвідомлює злочинність дій, на які його штовхнули тюремники і підноситься до розуміння необхідності знищення самодержавства як найголовнішого лиха.

# data[].attributes.attachment_caption
Що записано в книгу життя

# data[].attributes.headline
«Що записано в книгу

# data[].attributes.body
«Що записано в книгу життя» Михайла Коцюбинського — психологічна новела про душевні муки головного героя, який змушений вивезти рідну матір в зимовий степ на смерть. Чи переможе те єдине почуття, що навічно записане в життєву книгу — любов?

# data[].attributes.attachment_caption
Нюренберзьке яйце

# data[].attributes.headline
"Нюрнберзьке яйце" –

# data[].attributes.body
"Нюрнберзьке яйце" – зразок імпресіоністського напряму в українській літератури. У центрі сюжету оповідання – нестримне бажання простого нюрнберзького мідника Гельє зробити час доступним не тільки для багатіїв, але і для простого народу. Через що задля досягнення своєї мети доведеться пройти майстрові, який в очах оточуючих перетворився на простого божевільного?

# data[].attributes.headline
Михайло Коцюбинський

# data[].attributes.body
Михайло Коцюбинський є визнаним майстром імпресіонізму в українській літературі. Це його оповідання є прикладом саме цього стилю. Оповідання та нариси Михайла Коцюбинського дають репрезентативний спектр таланту письменника. «Голова Ході» є історією про дивний випадок, який трапився з батьком і сином, які орали своє поле. В землі випадково знайшли голову мерця-ході («ходя» на тодішньому сленгу означало «китаєць»). Дивина та й годі: «Отак прийшлося козакові вмерти. Де Китай той…і розкидали людей по світах…»

# data[].attributes.headline
Твір «На кам

# data[].attributes.body
Твір «На камені» (1902) І. Франко вважав однією з найкоштовніших перлин нашої літератури. Новела вражає пластичністю людських характерів, мальовничістю образів природи. Адже у Коцюбинського навіть звуки інколи мають певне забарвлення: «сріблястий регіт мокрих листочків», «чорна тиша», «золотий усміх» тощо. Новелу «На камені» письменник назвав аквареллю. Це йде від суміжних з літературою мистецтв — малярства й музики. У творі справді переважають живописні образи. Колоритні картини моря і гір, сповнені невтихаючого гомону життя, виразно постають перед уявою читача. «акварель» справді "відзначається м'якістю в передачі кольорів напівекзотичної для українського читача кримської природи, мальовничою образністю в зображенні татарського села, навколишніх гір і яскравою живописністю і музичністю у відтворенні неспокійного хвилювання моря.

# data[].attributes.attachment_caption
В путах шайтана

# data[].attributes.headline
Це перше оповідання 

# data[].attributes.body
Це перше оповідання М. Коцюбинського з його «кримського циклу». Вже з самого початку твору помітною є глибока обізнаність автора з основами мусульманської релігії і традиціями кримськотатарського народу. М. Коцюбинський описує кримськотатарське село і його мешканців, роблячи це декількома штрихами, економно використовуючи слова. Такими легкими акварельними дотиками він створює реальну картину з пейзажами, описами персонажів і природи, які проймають читача до глибини душі. Сюжет оповідання статичний, швидше схожий на ескіз, адже «В путах шайтана» — це, головно, твір ідей із дещо стереотипними на перший погляд темами, однією з яких є становище мусульманської жінки. Свої погляди автор доносить до читача за допомогою двох головних героїв, які є представниками абсолютно різних світоглядів. Це татарська дівчина Емене, яка прагне реформи традиційного суспільства, і софта, духовна особа, який закликає ці традиції берегти.

# data[].attributes.headline
«Хо (Ранок у лісі) М

# data[].attributes.body
«Хо (Ранок у лісі) Михайла Коцюбинського — соціально-сатирична повість, у якій постає метафоричний образ страху. Тематика твору — викриття страху на шляху до чіткої громадянської позиції. Композиційно казка складається з кількох майже самостійних частин зі своїми окремим виразно окресленим сюжетом, образами, конфліктом. Об'єднує їх лише казковий образ Хо та загальна тенденційна спрямованість. В першому розділі твору постає алегоричний образ страху, три наступні розділи конкретизують тему страху, показуючи наслідки непотрібного залякування, нерішучості, жалюгідного тремтіння перед невідомим.

# data[].attributes.headline
Сюжет цього твору ро

# data[].attributes.body
Сюжет цього твору розмитий, що властиво імпресіоністичним творам: на очах батька вмирає його ніжний цвіт — люба донька; під час похорону батьком оволодіває почуття спостерігача; він намагається запам’ятати кожну деталь, кожне відчуття і враження, бо вони колись послужать «матеріалом» для творчості.
Батько дівчинки — письменник. Розповідь ведеться від першої особи — самого батька, тому читач стає інтимно посвяченим у душевні переживання героя, який ніби роздвоєний у своїх почуттях, з одного боку, він люблячий батько, а з іншого — письменник, який у моменти трагедії фіксує процес народження образів у своїй уяві. Таке роздвоєння підсилює психологізм у творі. Символічний образ зірваного яблуневого цвіту, яким батько обкладає тільце дитини, асоціюється з передчасно перерваним життям (прекрасним, але таким коротким). Цей образ глибоко вражає ще й тому, що життя дівчинки обірвалося саме у весняну пору, коли все в природі народжується або відроджується.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.headline
Герой оповідання Мих

# data[].attributes.body
Герой оповідання Михайла Коцюбинського “Ялинка” – дванадцятирічний хлопчик Василько. Добрий, чуйний, слухняний, найстарший із дітей у бідній селянській родині, хлопчик із любов’ю і повагою ставиться до своїх батьків, переймається їх болем і турботами: “Чого батько журяться? – думав він. – Чи того, що нездужають, чи того, що нема грошей викупити від шевця мамині чоботи?”.

# data[].attributes.headline
У творі Коцюбин

# data[].attributes.body
У творі Коцюбинський через внутрішній світ земської вчительки розкриває важливі особистісні й тогочасні соціальні проблеми.
У “Лялечці” Коцюбинський постає визначним майстром психологічного аналізу. Зосередження уваги на психологічних колізіях стає визначальною рисою творчості Коцюбинського.

# data[].attributes.attachment_caption
Маленький грішник

# data[].attributes.headline
Оповідання «Маленьки

# data[].attributes.body
Оповідання «Маленький грішник» (1893) посідає своєрідне місце серед творів українського письменника та громадського діяча Михайла Коцюбинського. У ньому змальовано життя знедолених дітей міста. В творі яскраво виявилась одна з особливостей стилю письменника: вміння знаходити життєво правдиві, промовисті деталі для психологічної характеристики героя.

# data[].attributes.headline
Образ Хариті, героїн

# data[].attributes.body
Образ Хариті, героїні однойменного оповідання М. Коцюбинського, вражає і сучасних читачів. На плечі восьмирічної дівчинки, яка тільки-но втратила батька, лягають турботи про хвору матір та господарство. М. Коцюбинський симпатизує своїй героїні, наділяє її найкращими рисами, серед яких варто у першу чергу відмітити повагу і любов дівчинки до матері, що проявляється як у вчинках (опікується хворою матір’ю), так і в мовленні, яке відзначається шанобливим зверненням до матері на “Ви” (вказівка на вікові родинні традиції, на жаль, на сьогодні багатьма призабуті), емоційністю, доброзичливістю, співчуттям: “Мати стиха застогнала. Харитя стрепенулась і підбігла до ліжка. – Чого ви, матінко? Може водиці холодної? Що у вас болить? – ластівкою припадала вона коло недужої.

# data[].attributes.attachment_caption
Коні невинні

# data[].attributes.headline
«Коні не винні» Миха

# data[].attributes.body
«Коні не винні» Михайла Коцюбинського – соціально-побутова повість, присвячена темі складних взаємин поміщиків і простих селян***. Назва твору стала крилатим висловом, що означає небажання бачити дійсних винуватців чогось.

# data[].attributes.body
«Intermezzo» - це імпресіоністична новела, у якій письменник описує ліричного героя, душевний та психологічний стан якого неймовірно похитнулися, тож він вирішує поїхати на природу, де він поступово одержує бажану духовну рівновагу. Дуже цікавий філософський твір, сповнений цікавих промовистих образів (три вівчарки, наприклад), який змушує задуматися.

# data[].attributes.headline
Книга про важкі часи

# data[].attributes.body
Книга про важкі часи українського народу. Пани і прості селяни. Багаті і бідні. Коцюбинський розповідає про звичайну родину. Мати Маланка з дитинства не розгинала спини від землі, звикла до праці руками і вірить, що тільки земля може принести їй щастя. Але земля власна, а не панська.

# data[].attributes.attachment_caption
Дорогою ціною

# data[].attributes.headline
Повість М. Коцюбинсь

# data[].attributes.body
Повість М. Коцюбинського «Дорогою ціною» зображує героїко-романтичну історію двох закоханих. Соломію, яка любила Остапа, пан видав заміж за старого фурмана, а бунтівника Остапа грозився віддати у солдати. Закохані відважуються тікати на вільні землі... У творі оспівуються не лише сила кохання, а й волелюбність та мужність українського народу, що не корився панській неволі.

# data[].attributes.attachment_caption
Тіні забутих предків

# data[].attributes.headline
Невеличкі за обсягом

# data[].attributes.body
Невеличкі за обсягом оповіді відтворюють поетичний світ давніх гуцульських традицій, колоритно описують надзвичайну природу Карпат, міфологічне світосприйняття українського народу та органічну єдність з природою. Нікого не залишать байдужим яскраві образи, захопливі сюжети та сильні і нестримні почуття, які створюють особливе емоційне напруження, що надовго залишає винятковий післясмак.