# data[].attributes.body
Microsoft Word - Bachelor 2021 DONE.docx (historieweb.dk)

# data[].attributes.headline
At åbne elevernes ører for lydfortællingen

# data[].attributes.subject
At åbne elevernes ører for lydfortællingen

# data[].attributes.body
https://backend.folkeskolen.dk/~/8/3/bachelorprojekt-helle-videbaek-og-josefine-koehrsen.pdf

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Dansk
TILDET TREDJEPRISEN I 2020 Læremidler overser tv-serien 'Skam's store identitetsdannende potentiale, siger Josephine Møllenbach.

Lærerstuderende Josephine Møllenbach oplevede en form for besættelse af tv-serien 'Skam', hvor fiktion og virkelighed smeltede sammen, og resulterede i en helt særlig følelsesmæssig og kropslig indlevelse. De elevinformanter hun interviewede til sit bachelorprojekt, havde præcis den samme oplevelse.

Derfor undrer det hende, at 'Skam' er blevet reduceret til analysefærdigheder og forståelse af nabosprog i de danskfaglige læremidler, hvor serien indgår.

"'Skam's sejrsgang hos unge og voksne afstedkom dens indtog i digitale danskfaglige undervisningsforløb fra Clio, CFU og Norden i Skolen. De fokuserer dog primært på nabosprog og intertekstualitet, og overser dermed seriens store identitetsdannende potentiale", siger Josephine Møllenbach i sit professionsbachelorprojekt fra læreruddannelsen i Vordingborg ved professionshøjskolen Absalon.

Gode projekter

Artiklen fortsætter under banneret
Mangfoldigt identitetsbillede
På baggrund af interviews med elever i en 9.-klasse, konkluderer hun, at serien er særligt kvalificeret til identitetsdannende arbejde i faget dansk. Blandt andet fordi serien både rummer det genkendelige og det fremmede, som tilsammen skaber en "god anderledeshed". Serien viser desuden et mangfoldigt identitetsbillede og benytter en særlig æstetik, som fremkalder kropslige og følelsesmæssige reaktioner.

"Fiktion som 'Skam' er en stemme blandt mange, når elever skal danne deres identitet. Dog peger elevinformanternes udsagn på, at serien er særligt kvalificeret til identitetsdannende arbejde. Gennem deres oplevelse med serien og dens tematisering af jeg/du-forholdet fremhæves både selvreferencen og horisontudvidelsen, der kvalificerer deres selvfordoblende adfærd ved at give eleverne mulighed for at træde ift. dem selv og blive klogere på egen og andres virkelighed. Det er vigtigt i identitetsdannelsen", siger Josephine Møllenbach.

Eleverne oplever, at serien viser en mangfoldighed af forskellige mennesketyper. En elev siger for eksempel:

"Der skal være plads til alle, og det synes jeg, man lærer i Skam. Det er også noget, de snakker meget om, at det er et stort samfund med mange forskellige mennesker, men alle skal kunne være her".

I den netbaserede serie har karaktererne instagram-profiler, som seerne kan følge sideløbende med serien. En elev fremhæver, at det skaber merværdi for hendes oplevelse, at det fiktive glider ind i den virkelige verden.
Langsom æstetik skaber indlevelse
Seriens særlige æstetik spiller også en stor rolle for elevernes indlevelse. Seriens langsomme tempo og fraværet af tale er ifølge eleverne ikke kedeligt. Pauserne og karakterernes mimik skaber i stedet et ekstra lag.

"Det giver eleverne mulighed for selv at skabe en narrativ sammenhæng mellem følelser og sindstilstande", siger Josephine Møllenbach.

En elev udtaler sig om tempoet: "Jeg viste nogle afsnit til min mormor, og så sagde hun sådan: 'Øj, der går da godt nok lang tid mellem, at de siger noget'. Men det er jo for at gøre den mere realistisk. Der er mange pauser, hvor der går rigtig lang tid, før den næste replik kommer. Det kan jeg meget godt lide".

En anden elev sætter ligeledes pris på det langsomme tempo:

" Det var virkelig lang tid, men man kedede sig ikke, når man så det, for man forstod jo godt, når man så det, hvad der skete, uden at der blev sat ord på det", siger eleven.
Hvordan måler man dannelse?
Josephine Møllenbach stiller sig ikke blot kritisk over for det manglende fokus på identitetsdannelse i de lærermidler, Skam indgår i. Hun oplever, at der generelt er stort fokus på læse- og ortografifærdigheder i danskfagets læremidler, mens selvstændig tænkning og fortolkning nedtones. Tendensen kommer formegentlig af den øgede test-kultur. Hun stiller derfor spørgsmålstegn ved, om dannelse overhovedet er noget, der kan måles i nationale tests.
DET FANDT JEG UD AF, DET KAN VI BRUGE
( tilføjet den 6.01.2021.)

Josephine Møllenbach modtog tredjeprisen for sit professionsbachelorprojekt. Efter prismodtagelsen, som på grund af corona-pandemien i 2020 foregik over Zoom, skrev hun denne beretning om, hvad hun fandt ud af, og hvad, hun mener, det kan bruges til i skolen:
"Jeg ønsker jeg, at mit bachelorprojekt kan inspirere andre dansklærere til at kaste sig ud i undervisning, der ikke umiddelbart udmønter sig i målbare færdigheder og kompetencer hos eleverne, så fiktionens identitetsdannende potentialer for alvor kan blive udnyttet.
Vi er alle stødt på fiktion, der har berørt og fascineret os. For nogles vedkommende i form af en dansk satireserie om midaldrende ulækre mænds grænseoverskridende adfærd. For andre gennem en gruppe norske gymnasieelevers kamp for at finde dem selv og hinanden.

Mit bachelorprojekt "Med Skam får eleverne rødder og fødder" er blevet til som følge af egen og mine elevinformanters oplevelser af en særlig identifikation og empati med karaktererne i den norske netdramaserie, Skam.
Jeg undrede mig
Det afstedkom således undring, da serien i danskfaglige læremidler blev reduceret til standardiserede analysemodeller og nabosprogsforståelse. Færdigheder og kompetencer, som ingenlunde indfanger det tusindvis af fans verden over forelskede sig i ved Skam.

I mit projekt satte jeg mig derfor for at undersøge, hvordan fiktion som Skam, kan indgå som æstetisk tekst i faget dansk med det formål at kvalificere arbejdet med udskolingselevers identitetsdannelse. Jeg ville gerne belyse det, fordi fagformål foreskriver elevers "udvikling af personlig og kulturel identitet", og min undersøgelse viser, at serien har et overset potentiale i forhold til denne dannelsesopgave.

Forskning peger på, at Skam har kvaliteter, når det gælder forståelse af nabosproget norsk, men min empiri fremhæver især seriens særlige mulighed for identifikation og indlevelse. Skam tager afsæt i en verden, der er genkendelig for udskolingselever, men serien orienterer sig samtidig mod fremmederfaringer, så identitetsdannelsen undgår ensidighed. Arbejdet med serien som æstetisk tekst i danskundervisningen kan på den ene side give eleverne rødder gennem selvrefererende karakterer og problematikker og på den anden side fødder ved at ryste deres visheder om dem selv og "den anden".
En kærlighedserklæring
Når fiktion træffer så rent og bredt, som den norske ungdomsserie Skam gør, kan den fornemmeste opgave aldrig være at lære vores elever norske gloser. Hvis dansklærere skal kunne retfærdiggøre at trække Skam fra skolegården og ind i klassen., må formålet må i stedet have en langt mere eksistentiel karakter.

Mit bachelorprojekt er en dybtfølt kærlighedserklæring til den gode fortælling, der sætter spor, og til et fag, jeg brænder for. I forbindelse med projektet har jeg derfor udarbejdet et læremiddel, der netop sætter fokus på dette. Jeg håber, at jeg med det og projektet kan skabe øget fokus på danskfagets kerneopgave, nemlig dannelsen.

Jeg ønsker, at mit projekt kan inspirere andre dansklærere til at kaste sig ud i undervisning, der ikke umiddelbart udmønter sig i målbare færdigheder og kompetencer hos eleverne, så fiktionens identitetsdannende potentialer for alvor kan blive foldet ud".
Læs hele projektet og de øvrige prismodtageres beretninger via linkene nedenfor:

# data[].attributes.attachment_link.title
Bachelor: Den populære serie 'Skam' har stort identitetspotentiale - Folkeskolen.dk

# data[].attributes.attachment_link.description
Dansk TILDET TREDJEPRISEN I 2020 Læremidler overser tv-serien 'Skam's store identitetsdannende potentiale, siger Josephine Møllenbach. Lærerstuderende Josephine Møllenbach oplevede en form for besættelse af tv-serien 'Skam', hvor fiktion og virkelighed smeltede sammen, og resulterede i en helt særlig følelsesmæssig og kropslig indlevelse. De elevinformanter hun interviewede til sit bachelorprojekt, havde præcis den samme oplevelse.

# data[].attributes.body
https://backend.folkeskolen.dk/~/2/2/livsduelig-og-demokratisk-dannende-samfundsfagsundervisning-af-elever-med-generelle-indlaeringsvanskeligheder.pdf

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
UC Nordjylland
NOMINERET BLANDT DE TI BEDSTE I 2020 Lærerne kan være med til at ændre fortællingen om de stille elever og tilrettelægge en undervisning, hvor de får mulighed for at udvikle deres kompetencer og handlemuligheder, skriver Andrea Thoft i professionsbachelorprojekt.

"Gamle mønstre holder mig tilbage. Ikke at vide hvad der sker, holder mig tilbage. Det er jo ikke sikkert, at jeg kan svare rigtigt. Og de andre vil sikkert bare få et chok, hvis jeg sagde noget af mig selv. For dem er jeg altid stille".

- Elev i 9.klasse

Dialogisk undervisning har gennem mange år været anset som en kvalitet. Olga Dysthe betoner vigtigheden af et flerstemmigt klasserum og påpeger, at viden skabes af elevernes indbyrdes dialog og i dialogen mellem lærer og elever. I klassen skal der være et undervisnings- og læringsfællesskab, hvor man forholder sig til og bygger videre på hinandens udsagn. Men hvad med de stille elever?

En norsk undersøgelse fra 2015 viser, at den mundtlige deltagelsesprocent ligger på 67 procent for undersøgelsens 9. klasses elever, og klassens tre mest aktive elever står for næsten halvdelen.

Artiklen fortsætter under banneret

De faglige samtaler kan være en stor udfordring for de stille elever, da de stiller store krav til elevens mundtlige kompetencer, de skal have mod på at deltage, og der er forventninger om mestring. "Dette er en stor udfordring", skriver Andrea Thoft Riis i sit professionsbachelorprojekt fra læreruddannelsen i Aalborg ved Professionshøjskolen UCN. "For hvordan skaber man en praksis, hvor stille elever udvikler deres mundtlige kompetencer med henblik på at kunne deltage i et flerstemmigt klasserum, hvis de ikke har mod på at deltage?" spørger hun.

I sin praktik på Hørby Efterskole mødte Andrea Thoft flere stille elever, som ikke havde tilegnet sig aktive mundtlige kompetencer. Det var tydeligt, at klassens lærer lod dem undgå samtaler, og det dialogiske klasserum blev dermed kun for nogle elever. Lærerens strategi var, at eleverne selv skulle tage initiativ til at sige noget i timerne.

De stille elever blev ikke tillagt en værdifuld betydning for undervisnings- og læringsfællesskabet. I stedet bedømte omgivelserne dem som stille, mærkelige eller ligeglade, og det var med til at fastholde dem i en negativ position, som de ikke havde strategier til at komme ud af. Man kan spørge, om det er lærerens ansvar at udvikle deltagelsesmulighederne hos en stille elev?

I projektet undersøger Andrea Thoft , hvordan dansklæreren kan være med til at kvalificere den stille elevs mundtlige kompetencer for derved at styrke den demokratiske dannelse og den enkeltes deltagelsesmuligheder i et flerstemmigt klasserum. Hun tager udgangspunkt i dansk, da fagets fokus på sprogarbejde kan bidrage til, at eleven får redskaber til at aflæse, skabe betydning og kommunikere med sin omverden.

Hun inddrager den narrative tilgang, for at udvide den stille elevs identitetsforståelse og forventninger til egen mestring og undersøger, hvad der holder nogle elever tilbage fra at deltage i mundtlige sammenhænge.

I problemformuleringen til projektet spørger hun: "Hvorledes kan dansklæreren, gennem en narrativ tilgang og feedbackorienteret mundtlighedsdidaktik, kvalificere stille elevers mundtlige kompetencer og deltagelsesmuligheder"?

Stille elevers fortællinger om sig selv

Andrea Thoft bygger sit projekt på observationer fra sin praktik i en 9. klasse på Hørby Efterskole., en spørgeskemaundersøgelse og et evalueringsskema til de 27 elever, samt interview med to elever fra klassen. Klassen bestod af 12 drenge og 15 piger, der var mellem 15 og 17 år.

I projektet fokuserer hun på de elever, der er stille i en faglig kontekst, ikke nødvendigvis i sociale sammenhænge. Eleverne tør ofte ikke ytre sig i dialoger i klassen, når de arbejder i grupper og skal fremlægge. "Det er de elever, som sjældent deltager på eget initiativ, og som fremstår verbal inaktive. Deres kropssprog er lukket, og de gør ikke noget væsen af sig. I klasserummet er de ofte tolereret af alle, men de bliver sjældent valgt til i faglige sammenhænge", skriver hun.

Andrea Thoft tager udgangspunkt i 'den narrative identitetsforståelse': "Virkeligheden er en social konstruktion, hvor sproget, og måden vi taler sammen om hinanden, konstruerer virkeligheden. Dette gør vi ved, at vi fortæller om os selv ved at opdigte en historie om, hvad og hvem vi er - og hvorfor vi gør, som vi gør. Når disse fortællinger bliver skabt i skolen, bliver fortællingerne ikke kun et spejl for, at eleverne kan forstå sig selv, situationer og hinanden. I stedet bliver de også stemmer i en skolekultur med vægt på den enkeltes demokratiske dannelsesproces - hvor både tilpasning, udvikling og forandring finder sted", skriver hun.

En elev siger: "Gamle mønstre holder mig tilbage. Ikke at vide hvad der sker, holder mig tilbage. Det er jo ikke sikkert, at jeg kan svare rigtigt. Og de andre vil sikkert bare få et chok, hvis jeg sagde noget af mig selv. For dem er jeg jo altid stille".

"Har du haft en dårlig oplevelse i din klasse, som gør, at du bliver nervøs for at tale foran dem?", spørger Andrea Thoft.

Eleven svarer: "Det er noget, jeg forventer. De har ikke gjort det her. Men der er altid en mulighed for, at de griner. Det er det der holder mig tilbage for at sige noget".

Andrea Thoft observerer, at lærerne omkring hende havde skruet ned for deres forventninger, så at hun sjældent kommer til orde i timerne. "Dette kan blandt andet skyldes, at når først en elev er beskrevet som værende indadvendt og ligeglad med at deltage, vil det kunne opfattes som en slags personkarakteristik i fortællingen om hende", forklarer Andrea Thoft.

Gode projekter

Tykke og tynde historier

Der sker en forenkling af historien og en individualisering af problemet, så den stille elev bliver identificeret med en dominerende problemhistorie fra sine omgivelser. Det kaldes tynde historier og er en forsimplet måde at tale om en elev på ud fra en række tynde historier om, hvordan eleven er: stille, indadvendt, ligeglad osv. Det er kun en brøkdel af barnets identitet, der er fokus på, og det giver en entydig identitetsforståelse. "De tynde historier kan avle tynde konklusioner, som er med til at forstærke problemforståelser og at fastholde eleven i en negativ position. Dette kan resultere i følelser af utilstrækkelighed, mindreværd og skam osv.", skriver Andrea Thoft.

Bekæmpelsen af de tynde fortællinger er den narrative tilgangs hovedformål. Eftersom vi skaber virkeligheden gennem det sprog, vi bruger, er omgivelsernes ord aldrig neutrale. Læreren bør først og fremmest skabe tykke fortællinger, som er mere nuancerede, hvilket stiller flere handlemuligheder til rådighed for den stille elev, mener hun.

Lærerteamet omkring eleven kan være med til at udvide elevens identitet gennem tykke historier, ved at spørge: "Hvilke historier har eleven om sig selv?", "Hvilke historier kunne vi tænke os, at eleven kunne få at leve efter?" "Hvilket nyt sprog kan anvendes om eleven? Nye positive narrativer"?

De stille elever internaliserer de dominerende fortællinger, som omgivelserne tilegner dem. De stille elever vil forblive stille, hvis det er den eneste måde, vi forstår og taler om og med dem på.

"Derfor bliver lærerens pædagogiske- og didaktiske tiltag betydelig for elevens mod på at deltage, eftersom den stille elev typisk vil matche omgivelsernes forventninger. Gennem det narrative arbejde med at bekæmpe de tynde historier, som blot viser en brøkdel af elevens identitet, kan læreren være med til at skabe tykke, positive og nuancerede historier. Disse historier synliggør viden, færdigheder og kompetencer, som stiller langt flere handlemuligheder til rådighed for den stille elev. Dette kan være afgørende for elevens deltagelsesmuligheder i det mundtlige rum", skriver Andrea Thoft.

Mundtlig performance og interaktiv feedback

Mundtlige kommunikation er central i elevens identitetsdannelse, forudsætninger for at kunne komme igennem med sine synspunkter og i deres mulighed for at blive ligeværdige partnere i skolens fællesskab, skriver Andrea Thoft.

Som dansklærer for stille elever blev jeg opmærksom på, at jeg havde brug for at udvikle en mundtlighedsdidaktik, der arbejder danskfagligt med at kvalificere den mundtlige performancekultur i klassen, fortæller hun.

Performance betyder at fremføre noget, som forsvinder, efter det er gjort.

I praktikken skulle eleverne bl.a. arbejde med et teaterstykke, som de skulle læse højt for klassen med fokus på retoriske udtrykselementer. Klassen havde arbejdet med kriterier for god oplæsning og kropssprogets betydning. Dog var der en tidsmæssig begrænsning, som gjorde, at eleverne øvede deres oplæsning hver for sig.

"Det blev tydeligt for mig, at de stille elever havde svært ved at afkode genren, og hvordan de retoriske udtrykselementer skulle komme til udtryk gennem oplæsningen. Min opfattelse var, at deres usikkerhed og frygten for at fejle spillede ind", skriver Andrea Thoft.

Hun fremhæver her interaktiv feedback, som en måde at komme uden om de stille elevers usikkerhed. Metoden er udviklet af udviklet af ph.d Tina Høgh. Eleverne arbejder her sammen om at undersøge teksten gennem oplæsning. Det fjerner fokus fra den enkelte elev og kan mindske frygten for at læse noget forkert op.

Eleven skal læse et kort forberedt stykke op. De andre fra gruppen kan for eksempel byde inde med: "Hvad sker der, hvis du holder en pause her?" og så afprøver oplæseren det nye forslag. Formålet er, at eleverne skal erfare og lytte til tekstens sprog, stemninger og rytmer. "Fokus fjernes fra den afsluttende fremlæggelse, hvor den enkelte elev skal fremføre sit eget stykke. I stedet fokuseres der på processen og et dialogisk samarbejde, som kan medføre en bedre læseforståelse, større tekstoplevelse og samhørighed", skriver Andrea Thoft.

Dansklæreren skal evne at tilrettelægge og gennemføre sin undervisning ud fra, at alle elever får mulighed for at interagere med de involverede parter i klasserummet, hvis elevens mundtlige kompetencer skal kvalificeres.

"Dette kræver lærerens almendidaktiske kompetence til at involvere eleven i undervisningens kommunikative processer, så der oparbejdes tillid til egne muligheder og villighed til at deltage på baggrund af de tilegnede kundskaber inden for mundtlighed som genstandsfelt i danskfaget", skriver Andrea Thoft i konklusionen på sit professionsbachelorprojekt.

Se hele projektet her:

# data[].attributes.attachment_link.title
Bachelor: Stille elever kan udvikle deres mundtlighed - Folkeskolen.dk

# data[].attributes.attachment_link.description
UC Nordjylland NOMINERET BLANDT DE TI BEDSTE I 2020 Lærerne kan være med til at ændre fortællingen om de stille elever og tilrettelægge en undervisning, hvor de får mulighed for at udvikle deres kompetencer og handlemuligheder, skriver Andrea Thoft i professionsbachelorprojekt. "Gamle mønstre holder mig tilbage.

# data[].attributes.body
Hvilke fordele og ulemper findes ved at beskæftige sig med alternative læringsrum og undervisningsmetoder i dansk faget?

# data[].attributes.headline
Hvordan oplever elever mundtlighed i danskundervisningen og hvordan påvirker det deres trivsel og læring? Hvordan støtter læreren elever som har svært ved at udtrykke sig mundtligt?

# data[].attributes.subject
Hvordan oplever elever mundtlighed i danskundervisningen og hvordan påvirker det deres trivsel og læring? Hvordan støtter læreren elever som har svært ved at udtrykke sig mundtligt?

# data[].attributes.headline
Hvordan har skolereformen påvirket samarbejdet mellem lærere og pædagoger i og om undervisningen? Og hvordan kan man bedst muligt anvende pædagogernes faglighed i undervisningen?

# data[].attributes.subject
Hvordan har skolereformen påvirket samarbejdet mellem lærere og pædagoger i og om undervisningen? Og hvordan kan man bedst muligt anvende pædagogernes faglighed i undervisningen?

# data[].attributes.body
Hvordan kan tosprogede elevers modersmål være en fordel eller ulempe i danskfaget og hvilken effekt har det på det sociale miljø i klassen?