# data[].attributes.headline
                                             SORBONA

# data[].attributes.subject
                                             SORBONA

# data[].attributes.body
pohađa fakultet

# data[].attributes.headline
                                 RODITELJI

# data[].attributes.subject
                                 RODITELJI

# data[].attributes.body
Bernarda-Françoisa Balssa         Anne-Charlotte-Laure Sallambier

# data[].attributes.headline
                                    SESTRA LAURE

# data[].attributes.subject
                                    SESTRA LAURE

# data[].attributes.body
1. kao mali promatrao je zvijezde, te je u tome uživao

2. na plesu vojnog okruga se namjerno, privučen ženskim mirisima, pomiješao sa ženskom gomilom pa su ga dugo zatim ismijavali zbog toga

3. kratko vrijeme je radio na štamparskom stroju (vrijeme kada ga književna djela nisu još proslavila, te mu je trebao neki posao)

4. bio je veliki fanatik Napoleona Bonapartea, te je jednom rekao: "Ono što Napoleon nije dovršio mačem, ja ću izvršiti perom"

5. na fakultetu je mnogo puta dopuštao da ga bace u samicu, gdje je mogao na miru čitati

6. tijekom 6. godina studiranja, majka ga je posjetila samo 2 puta

7. od roditelja je dobivao tek toliko novaca koliko mu je bilo potrebno za hranu; nije išao na školske izlete niti sudjelovao u kupovini kao ostali studenti

8. bio je veoma privlačan momak, ali su ga studenti smatrali odbojnim zbog njegove mašte i ludih ideja

9. kao mali dječak, jako je volio preuzimati zasluge za sestrine pogreške, te mu je to činilo veliko zadovoljstvo- "No, ubuduće nemoj ništa priznati, volim da me grde zbog tebe!..."

IZVOR: link_6

# data[].attributes.body
1. stanovnici pansiona

2. gospođa Vauquer

3. gđa Delphine de Nuncingen

4. gđa Anastasie de Restaud

5. Vautrine

# data[].attributes.body
problematike koje se obrađuju u djelu:

1. očinska ljubav koja ne poznaje granice

2. želja za uspjehom

3. amoralnost; moralni pad čovjeka

4. nemoral visokog društva, brakovi iz interesa

5. preljub i prostitucija

# data[].attributes.body
“Čiča Goriot, starac otprilike od šezdeset i devet godina... ”

Goriot je bio kao, što i citat kaže, star čovjek. Bio je čovjek veoma velikog srca, nadasve prema svojim kćerima. Dao bi sve samo da njegovim kćerima bude dobro. Bilo mu je dosta da ćuje kako su njegove kćeri sretne i on bi odmah postao najsretniji čovjek na svijetu. Čak i kada je bio bolestan bilo mu je dovoljno do čuje glas svojih kćeri. Nije se uopće ljutio kada ne bi došle nego bi samo molio Boga da ipak što prije dođu. Pred samu smrt zamolio je Rastignaca da ode do njegovih kćeri i zatraži da ga dođu posjetiti. Nikada nije išao silom, samo milom. Bio je čovjek s malo potreba, ali beskonačno mnogo lijepih želja kada bi bile u pitanju njegove kćeri.

“Mora da je bio čvrsto građena životinja kadra da svoj duh izoštri u osjećaju. Kosa, počešljana na razdjeljak, koju mu je vlasuljar Politehničke škole svako jutro dolazio naprašiti, na pet mu se mjesta spuštala na nisko čelo i lijepo ukrašavala lice. Premda je djelovao malčice neotesano, bio je tako pomno dotjeran, tako je obilato trošio duhan, pušio ga kao čovjek siguran u to da će mu kutija za duhan uvijek biti puna makube.”

“Ovdje počiva gospodin Goriot, otac grofice de Restaud i barunice de Nuncingen, sahranjen na trošak dvojice studenata.”
IZVOR: link_2

# data[].attributes.headline
                           EUGENE RASTIGNAC

# data[].attributes.subject
                           EUGENE RASTIGNAC

# data[].attributes.body
pokušao se uklopiti u društvo “preko veze”

htio je postati jedan od brojnih pariških bogataša

“Eugene de Rastignac imao je posve južnjačko lice, bijelu put, crnu kosu, plave oči. Njegov način izražavanja, ponašanje i uobičajeno držanje odavali su sina plemenite obitelji gdje su prvim odgojem bile obuhvaćene samo tradicije dobrog ukusa. Ako se i štedio na odjeći, ako je u obične dane i nastojao pohabiti odjela sašivena prošle godine, svejedno je pokatkad mogao izaći i kao otmjen mladić. Obično je nosio stari kaput, iznošen prsluk, neuglednu crnu, izblijedjelu, nemarno svezanu studensku kravatu, hlače u skladu s ostalim i zakrpane čizme.”
IZVOR: link_3

bio je siromašan i bez obzira na to našao je novaca da bi platio Goriotu za pogreb.

on je bio veza između Goriota i njegovih kćeri kad je Goriot bio bolestan; pomagao mu je već samim time što mu je donosio vijesti o njegovim kćerima.

# data[].attributes.headline
                                     KRATAK SADRŽAJ DJELA

# data[].attributes.subject
                                     KRATAK SADRŽAJ DJELA

# data[].attributes.body
djelo počinje opisom pansiona gđe. Vauquer

u Pariz dolazi Eugene Rastignac koji će krenuti na studij prava

u istom pansionu se nalazi otac Goriot

Na početku su se svi u pansionu divili čiči Goriotu na njegovoj odjeći i na srebrnini koju je imao u ormaru, ali nakon nekog vremena on se preselio iz skuplje sobe u onu jeftiniju. Čiča Goriot ima i dvije kćeri koje je uspio udati u bogato društvo, i na njih je potrošio i zadnji novčić.

mladi Rastignac napušta svoje ideale i okreće se Parizu i njegovom otmjenom društvu

on doznaje da u Parizu ima rođakinju, te od nje traži pomoć jer se ne snalazi u društvu bogataša

rođakinja ga upoznaje sa kćerkama oca Goriota; Anastasie de Restaud i Delphine de Nucingen

Vautrine ga savjetuje ako je potrebno da ubije nekoga na putu do svog cilja, neka to i napravi

Rastignac je puno vremena provodio sa Goriotovom mlađom kćerkom, te bi stalno prepričavao Goriotu sve o čemu bi pričali na svojim sastancima

u pansionu se ubrzo saznalo da je Vautrine odbjegli robijaš, te su ga prijavili policiji, tako da je on zauvijek nestao iz pansiona

otac Goriot umire, te mu kćerke nisu došle na sprovod jer su došle rano ujutro sa plesa i morale su spavati

mladi Rastignac platio je i pogreb jedinom prijatelju koji nije nikad protiv nikoga rekao ništa loše

Eugene ode na brežuljak iznad Pariza i kaže znakovitu rečenicu: „A sad je red na nama dvoma!“

IZVOR: link_7

# data[].attributes.body
vrsta djela: roman

tema djela: borba za život, prožeta temama o bezuvjetnoj ljubavi roditelja, težnji za ugledom i uspjehom, prevarama i zabludama, razočaranjima i lažima

ideja djela: prikaz realne svakodnevice Pariškog života 19. stoljeća

mjesto radnje: Pariz

vrijeme radnje: 1819. godina

# data[].attributes.headline
                         AUTOROVO STVARALAŠTVO

# data[].attributes.subject
                         AUTOROVO STVARALAŠTVO

# data[].attributes.body
Posebno mjesto u njegovu opusu zauzimaju "Škakljive priče", primjer tipične francuske erotske tragikomike zvane "galski humor".

"Ljudska komedija", koja svojim naslovom odaje da je zamišljena kao »zemaljska« replika Božanstvenoj komediji, podijeljena je na tri dijela:

1. Prva skupina, Analitičke studije, bavi se osnovnim načelima koja upravljaju ljudskom egzistencijom (od planiranih 5 dovršena je samo Fiziologija braka – La Physiologie du mariage, 1829).

2. Druga skupina, Filozofske studije, istražuje okolnosti koje određuju čovjekovu sudbinu – od 22 dovršene ističu se Chagrinska koža (La Peau de Chagrin, 1831) i Louis Lambert (1835).

3. Treća skupina, Studije društvenog života, najbrojnija je jer opisuje sveukupne učinke tih okolnosti, a raščlanjena je u 6 nizova nazvanih »prizori iz života«: i to onog »privatnog« (Čiča Goriot – Le Père Goriot iz 1835. i još 26 drugih), »provincijskoga« (Ljiljan u dolu – Le Lys dans la vallée, 1836; Eugénie Grandet, 1833; Izgubljene iluzije – Illusions perdues, 1836–43., i 7 drugih), »pariškoga« (César Birotteau, 1837., i 13 drugih), te »političkog«, »vojničkog« i »seoskog života«.

IZVOR: link_4

# data[].attributes.body
Rođen je u trgovačkoj građanskoj sredini u provinciji, u veoma konfliktnoj obitelji i s ne baš sretnim djetinjstvom. Još od malena bio je željan slave kojom bi stekao moć i bogatstvo. Odrastao je sa sestrom po imenu Laure. Godine 1850. oženio se groficom Ewelinom Hanskom, nekoliko mjeseci prije smrti. Nije imao djece.
IZVOR: link_5

# data[].attributes.headline
                                SREDIŠNJA MISAO DJELA

# data[].attributes.subject
                                SREDIŠNJA MISAO DJELA

# data[].attributes.body
Balzac živi u Francuskoj u doba političkih promjena i preklapanja načina života društvenih slojeva. Bilo je to vrijeme u kojem je društvena nepravda bila kao najveće zlo, protiv kojega se ljudi nižih slojeva nisu mogli boriti. Tada je u većini zemlje vladala glad i duboko siromaštvo, dok su se u otmjenim dijelovima grada odvijali aristokratski sastanci, druženja i plesovi.

Balzac spaja sve te kontradiktorne elemente tadašnjeg društva, postavljajući ga u mikrosredinu, u pansion udovice Vauquer. Svi ljudi koji žive u njenom pansionu ondje su iz određenih razloga, ali prvenstveno zbog količine novaca kojeg zarađuju ili imaju. Taj pansion također je društveno strukturiran, pa tako u njemu svatko dobiva sobu za koju može platiti. Time Balzac simbolično predstavlja društvenu ljestvicu – oni koji imaju više novca borave u boljim sobama, a on s manje, moraju se zadovoljiti s lošijima.

IZVOR: link_1

# data[].attributes.body
duhovni je začetnik europskoga realizma

prikazao više od 2000 likova iz svih slojeva francuskoga društva

opisao ekonomske, političke, socijalne i kulturne uvjete svojega doba

jedan od najplodnijih francuskih pisaca: napisao je oko stotinu djela

tvorac modernog europskog romana, koji je u potpunosti obnovio kao književnu vrstu što zahvaća sva područja: filozofiju, povijest, znanost, politiku, sociologiju, religiju i dr.

izrastao iz romantizma

suvremenik Scotta, Hugoa i Hoffmanna, kojima se divio

prvi pokušava istinski i bez idealiziranja progovoriti o novome građanskom svijetu u početnim fazama kapitalističke privrede u prvoj polovici 19. stoljeća.

"otac realističkog romana i začetnik kritičkog realizma"

# data[].attributes.body
rođen je 1799. u Toursu, u Francuskoj

u Parizu je završio pravo, ali se posvetio književnosti

počeo je pisati u 20. godini

mimo volje svojih roditelja, koji su htjeli da bude bilježnik, piše romane pod tuđim imenima

nezadovoljan svojim prvim radovima

Balzac ne samo da nije postao slavan nego nije bio ni zapažen

ulazi u neuspjele investicije, te se opterećuje dugovima za cijeli život

umire  18. kolovoza 1850. u Parizu