# data[].attributes.body
Ознайомтесь з матеріалами особистого сайту письменниці

# data[].attributes.body
Перегляньте мультимедійну презентацію

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Галина Пагутяк

2. Галина Пагутяк- прозаїк

* Народилася 26 липня 1958 р. в с.
Залокоть Дрогобицького району на
Львівщині, згодом родина переїхала у
село Уріж.

* Закінчила українську філологію
Київського державного університету ім.
Т. Шевченка (тепер - Київський
національний університет ім. Т.
Шевченка). Працювала у школі, у
Дрогобицькому краєзнавчому музеї,
приватній школі, Львівській картинній
галереї. Член Національної спілки
письменників України. Живе у Львові.

* Галина Пагутяк - автор книг прози: "Діти" (К.: Рад.
письменник, 1982), "Господар" (К.: Рад. письменник,
1986), "Потрапити в сад" (К.: Молодь, 1989), "Гірчичне
зерно" (К.: Рад. письменник, 1990), "Записки Білого
Пташка" (К.: Укр. письменник, 1999), низки есе та
циклу поезій. У львівському видавництві "Кальварія"
підготована до друку нова книга прози Галини Пагутяк
"Досвід самотності".
У першу її книгу ввійшли повісті "Діти", "Повість про
Марію і Магдалину", "Лялечка і Мацько" та роман
"Філософський камінь"

* У другу - фантастичний роман "Господар"
та повість "Соловейко", у третю - роман
"Компроміс" та цикл "Трагічні оповідання", у
четверту - повісті "Гірчичне зерно", "Пан у
чорному костюмі з блискучими ґудзиками" та
"Бесіда з перевізником", у п'яту - два романи
"Смітник Господа нашого", "Радісна
пустеля" та повість "Записки Білого
Пташка".

* Її повісті та романи надруковані: "Діти" - у
"Дніпрі" (1981.-Ч.7), "Гірчичне зерно" - у
"Жовтні" (тепер - "Дзвін") (1988.-Ч.5),
"Смітник Господа нашого" та "Біограф
Леонтовича"-у "Дзвоні", "Захід сонця в Урожі"
- у "Перевалі" (1993. - Ч.3-4), "Книга снів і
пробуджень" та "Радісна пустеля" - у
"Сучасності", "Записки Білого Пташка" та
"Кіт з потонулого будинку" - у "Кур'єрі
Кривбасу"

* Її новели вміщені в журналах "Авжеж!" (1991. -Ч.4),
"Дукля"(1994.-Ч.4), "Кур'єр Кривбасу" (1996. - Ч.53-54;
1999. - Ч.119-121), "Перевал" (1994. - Ч.2), "Основа"
(1995. - Ч.28), в газеті "Літературний Львів" (1995. Ч.6) та ін.
Твори Галини ввійшли в антологію "Квіти в темній
кімнаті" (1997: новели "Тебе спалить сонце" та
"Дивись назад") і в хрестоматійний додаток
"МУЕАЛ" (Плерома. -1998. - Ч.З: уривки з повісті
"Захід сонця в Урожі").

* Цікаве й філософсько-дидактичне есе
Галини "Беззахисність" (Дзвін. -1998. 4.5-6). Один раз письменниця
виступила і з поетичними творами
-циклом поезій під назвою "Молитви"
(Основа. - 1995. - 4.28).

* Проза Галини Пагутяк перекладена англійською
(оповідання "Потрапити в сад" опубліковане в антології
"From Three Worlds" (1996), німецькою (вміщені у трьох
антологіях: "Letzter Besuch in Tschornobyl" (1994: уривки з
повісті "Захід сонця в Урожі"), "Ein Rosenbrunnen" (1998:
новели "Тебе спалить сонце" та "Дивись назад"), "die
Kurbisfurstin" (2000: уривок з роману "Радісна пустеля"),
російською (її повість "Діти" ввійшла до збірника
"Современная украинская повесть" (К.: Молодь, 1988),
словацькою (в антології "ZIVE SNY" (1988: повість
"Соловейко") та хорватською (журнал "Kolo", 2000. - №.1:
новела "Дивись назад") мовами.

* Давно уже ніхто з жінок в українській
літературі так не заворожував читача
своєю міфо-поетичною прозою, як це
робить Галина Пагутяк. Вона ввійшла в
літературу рано, двадцятитрирічною
дівчиною, ввійшла стрімко і сміливо.
Дебютувала великими творами, і в
кожному була іншою.

* Згодом Галина подивувала своїх прихильників
філігранною малою прозою. У своїх новелах в
декількох рядках, в одному абзаці, вона творить
надзвичайної сили й яскравості образи.
Галині Пагутяк властиві фантастичносимволічна манера письма, прорив до
"вигаданого світу", потяг до містики та
безнастанних пошуків спасіння людської душі у
жорстокому світі. Письменниця постійно
прагне зазирнути і за межу людської свідомості
та осмислювати пограничний стан людського
буття.

* Недомовленість у багатьох її творах дає
великий простір читацькій фантазії, спонукає
до співтворчості, робить образи
багатовимірними, врешті, несе в собі шарм
таємничості й незбагненності.
Вона тонко й глибоко відтворює і національну
автентичність.
Багато її творів сповнені великою тугою за
Садом, якого не можна віднайти і який став її
мрією за втраченим щастям, а земля - колами
пекла.

* Читаючи її новели, повісті та романи, не можу
позбутися відчуття, що більшість з них створена у
підсвідомому стані; здається, наче вони самі
написали себе й самі поставили останню крапку.
У романі "Смітник Господа нашого" авторка хоче
втекти від жорстокого і до того ж конкретно
означеного світу у свої сни, бо лише там їй легко і
затишно живеться. У снах знаходить і своє щастя,
якого бракує у реальному житті. Хоча часто
видається, що у Галини Пагутяк взагалі розмита
межа між реальним світом і сном.

* Вони у неї злилися, і у цьому реальнонереальному світі блукає вона з відчуттям, що
всі ми покинуті Творцем на смітнику.
Останніми роками помітніший в її прозі і вплив
літератури Сходу, зокрема японської. Так, роман
"Книга снів і пробуджень" написаний у жанрі
дзуйхіцу, традиційному для японської
літератури.
Повість "Захід сонця в Урожі" вперше
опублікована у журналі "Перевал" (1993.-Ч.З-4).

# data[].attributes.attachment_link.title
Галина Пагутяк - презентация онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Народилася 26 липня 1958 р. в с. Залокоть Дрогобицького району на Львівщині, згодом родина переїхала у село Уріж. * Закінчила українську філологію Київського державного університету ім. Т. Шевченка (тепер - Київський національний університет ім. Т. Шевченка). Працювала у школі, у Дрогобицькому краєзнавчому музеї, приватній школі, Львівській картинній галереї.

# data[].attributes.body
Прочитайте оповідання "По дорозі в сад" за принципом повільного читання.

# data[].attributes.body
Знайомство з головним героєм

# data[].attributes.body
Дослідження образів-архетипів твору. Образ Перебенді.
Перебендя - дивак, химерник, примхливий (словник Грінченка)
Перебендивать - причудничать, привередничать( толковый словарь Даля)
У  Т. Шевченка образ Перебенді романтизований. Він "химерний", тобто дивний. "Заспіває, засміється, а на сльози зверне". "Заспіває весільної, а на журбу зверне". Перебендя наділений надзвичайними здібностями, він "все знає", "все чує", його думка намагається проникнути в таємниці всесвіту, вона "край світа на хмарі гуля".
А в години творчого натхнення він тікає від людей і свої задушевні пісні співає "в степу на могилі, щоб ніхто не бачив, щоб люди не чули"
Іван Франко глибше осмислює образ Перебенді - як самітника, "фігури ідеальної", митця, що піднімається над буденщиною, і з цієї причини виникає конфлікт Перебенді із суспільством: люди не розуміють його, глузують з нього, не спроможні піднятися над побутовими клопотами й збагнути глибину внутрішнього світу співця.
Яке значення має образ Перебенді у творі?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Галина Пагутяк - блог Галини Пагутяк

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Привіт! Якщо вже Вам вдалося надибати мій сайт, то я проведу невелику екскурсію по ньому, бо це не зовсім стандартний сайт. Зібрати все під одним дахом - непогана справа, але марудна, та й не хотілось би дублювати все те, що є в Інтернеті. А саме: рецензії, інтерв"ю, відео і аудіо, фото, статті, офіційну й неофіційну біографію. Я переконана, що сайти це не вітрина крамниці, а спроба поспілкуватись зі світом, оминаючи ринкові відносини і все те, що їх супроводжує. Сайт - також не є енциклопедією для тих, хто не має часу. Вільний час - це не розкіш, а людська якість.

- тут як уже піде. Захочете, можете коментувати, але якщо коментарі порушуватимуть мою психологічну рівновагу, то я їх витру, гаразд? Тим більше, що мені можна написати листа і все спокійно обговорити. Публічна дискусія виявляє не істину, а вміння покласти когось на лопатки. Я ще не знаю, про що писатиму в блозі: може, це будуть враження від подорожей, чи від прочитаного, чи тихий плач (бува й таке)

Оце і все. Ага, місця, де мене можна знайти найчастіше:

Все інше можна знайти в пошуку, набравши Галина Пагутяк - інтерв'ю, відео, аудіо. тощо.

А ще мене можна знайти вдома, у Львові, але про це вже треба домовлятись окремо.

# data[].attributes.attachment_link.title
Галина Пагутяк - блог Галини Пагутяк

# data[].attributes.attachment_link.description
Привіт! Якщо вже Вам вдалося надибати мій сайт, то я проведу невелику екскурсію по ньому, бо це не зовсім стандартний сайт. Зібрати все під одним дахом - непогана справа, але марудна, та й не хотілось би дублювати все те, що є в Інтернеті. А саме: ...

# data[].attributes.body
Образи-архетипи твору. Образ хати.
Чию хату ми бачимо у творі?
Чим вона відрізняється від сусідніх?
Як зустрічає Грицька?
Як той реагує на ймовірність отримати хату в спадок?
Зверніть увагу на таку деталь наприкінці оповідання: розгулялася негода, стіни благенької хатки "аж двигтіли"..."Ще завалить нас, - думав Грицько. - Він не знав, що старі хати стоять міцно".
Поміркуй, який підтекст авторка вкладає в це речення.

# data[].attributes.body
Завдання

# data[].attributes.body
Образи-архетипи твору. Образ саду.
Перегляньте трейлер документального фільму "Сади живопису: від Моне до Матіса".

# data[].attributes.attachment_link.title
Фильмы-выставки: Сады в живописи – от Моне до Матисса

# data[].attributes.body
Тестова перевірка