# data[].attributes.body
Tema
Novellen tematiserer på den måde livets elendighed. Det er den underliggende livsholdning, der gennemsyrer hele historien. For nogle mennesker vedbliver livet at være én lang kamp, én lang lidelse, hvor man må starte forfra igen og igen.

Budskab

At vi er dømt til at blive skuffede her i livet, fordi vores drømme ofte er for langt fra virkeligheden.

budskabet om, at vi må tage os bedre af dem, der har sværest ved at håndtere magtesløsheden. Det er det ansvar, der påhviler fællesskabet.

# data[].attributes.body
Irene Holm er novellens hovedperson. Hendes udseende beskrives flere steder. Beskrivelsen af hendes udseende og påklædning viser, at hun er en splittet kvinde. Vi lærer, hvem Irene Holm er, når vi får at vide, hvordan hun ser ud og går klædt. Vi kan ud fra hendes påklædning aflæse, at hun er splittet mellem barndom og alderdom, mellem høj status og lav status.

I begyndelsen beskrives hendes ydre: ”Hun var lille, tyndslidt med et firtiaarigt Lillepigeansigt under en Skindbaret, og gamle Lommetørklæder bundet om Haandledene mod Gigt.” Irene Holm beskrives her som en kvinde i forfald. Hun er ”tyndslidt”, og hun har gigt i håndleddene.

Derudover har hun et ”firtiaarigt Lillepigeansigt”. Det betyder, at hun både ser gammel og ”lillepigeagtig” ud. Hun er altså splittet mellem barndom og alderdom. På den ene side ligner hun en lille pige. På den anden side ligner hun en 40-årig (”firtiaarig”) kvinde.

Vi ser hendes splittelse i de øvrige beskrivelser af hendes påklædning. Fx: ”Frøken Holm var "chausseret" i Gedeskind og Strømper med Ret og Vrang.” Ordet ”chausseret” betyder ”belagt” eller ”iklædt” og henviser til fodtøj og benklæder. Irene Holm er altså iklædt gedeskind, som var en eksklusiv beklædningsgenstand i den tid, hvor novellen er skrevet.

# data[].attributes.body
Der benyttes talesprog

Flashbacks --> Da hun dansede engang

# data[].attributes.body
Irene Holm handler om en kvinde, som lever et liv, hun ikke ønsker. Hendes drømme bristede, da hun ikke fik stillingen på Det Kongelige Teater. Hun lever nu et omflakkende liv som underviser i selskabsdans i provinsen. Hendes store problem er, at hun ikke kan komme ud af den situation, hun er sat i.

# data[].attributes.body
Af Herman Bang

# data[].attributes.body
"Et dukkehjem" kan perspektiveres til det moderne gennembrud, den tidsperiode hvor stykket er skrevet i. Her begyndte man at bryde normerne, og sætte de tabubelagte emner under debat. Nora er et eksemplarisk eksempel, på det at bryde normerne, da hun bliver skilt fra sin mand, af egen lyst. Det var dengang ikke normalt at kvinderne arbejdede, så de havde brug for en mand til at forsørge dem og deres familie.

# data[].attributes.body
Vores fortolkningsanalyse er baseret på et udsagn af Nora og Helmers samtale om deres ægteskab. (side 117 l. 30 - 40).

"Jeg mener, så gik jeg fra pappas hænder over i dine. Du indretted alting efter din smag, og så fik jeg den samme smag som du; eUer jeg lod bare så; jeg véd ikke rigtig -; jeg tror det var begge dele; snart det ene og snart det andet. Når jeg nu ser på det, så synes jeg, jeg har levet her som et fattigt menneske, - bare fra hånden og i munden. Jeg har levet af at gøre kunster for dig, Torrald. Men du vilde jo ha'e det så. Du og pappa har gjort stor synd imod mig. I er skyld i, at der ikke er blevet noget af mig."

Her er det tydeligt at se fordelingen mellem kvinder og mænd for den gældende tidsperiode. Det var mændene som bestemte, og kvinderne som altid bare skulle rette sig ind.

Budskab:
Buskabet i novellen fremstår tydeligt, da man ikke på noget tidspunkt er i tvivl om hvad Noras mening og holdning er. Hun vil gerne træffe sine egne beslutninger og kunne tage vare på sig selv. Hun ønsker ligestillig og at kvinder om mænd skal være ligeværdige og opfattes ens. Nora bliver nemlig fremhævet som en af de kvinder der er med til at starte hele bevægelsen om ligestillling. I den tid var det nemlig kvinder som var de svage i samfundet, og det var dem som blev anset for at være små nikkedukker.

Budskabet er dermed at kvinder har ret til at leve som de vil, uden at skulle følge den ideale kvinderolle i hjemmet. Derudover skal man ligesom Nora følge sine drømme og udfolde sit eget potentiale. Dette gør Nora når hun forlader hendes familie til fordel for sin egen glæde.

- Nora taler flere gange om ”det vidunderligste”. Giv et

begrundet bud på, hvad hun mener med dette.

Nora snakker flere gange om det vidunderligste, da det er det hun længdes efter. Det vidunderlige bliver derfor hele omdrejningspunktet i Et Dukkehjem i og med, at Nora vil leve med det aller bedste hun kan. Dette spiller også en rolle i budskabet, da man kun har et liv, og man derfor skal leve det bedst muligt. I slutscenen har Nora og Helmer en større konflikt om hvorvidt de kan opnå det vidunderligste sammen.

Nora har ikke haft det vidunderligste i hendes liv og hverdag, mens hun har boet med Helmer og hendes familie. Derfor håber Nora, at det vidunderligste vil komme til hende nu, hvor hun beslutter sig for at gå sin egen vej. Hun forlader Helmer til fordel for hendes egen lykke, glæde og håbet om at opnå det vidunderligste på egen hånd fremover

# data[].attributes.body
Nora føler sig ikke god i rollen som forældre, selvom hun fremstår som den ideale kvindelige rolle i hjemmet, og er en kærlig og omsorgsfuld mor. Dette skyldes bl.a. at hun prioriterer sine egne følelser først og lader sine lyster styre hende.
Nora har en god økonomi og et godt forhold til penge, eksempelvis når hun møder bybuddet og runder 50 øre op til 1 krone. Her ses det også at Nora er gavmild overfor andre mennesker.
Man får et indtryk af, at hun er et lille barn i en voksen kvindes krop, et eksempel er, hvor hun sidder og spiser i hemmelighed og danser som en lille pige.
Nora taget et aktivt valg om at forlade familien, til fordel for sin egen glæde. Hun føler, at hun har været til pynt, som en dukke i sit eget hjem. Nora gennemgår hermed en personlig udvikling fra start til slut.

# data[].attributes.body
Handlingen foregår i Norge og er meget realistisk i form af hvilken tid historien forholder sig i.

Handlingens tidspunkt får vi oplyst allerede på side 1 linje 13. Handlingen foregår nemlig en "vinterdag" i december måned. Her antager vi, at vi er i starten af december, da man i gamle dage pyntede juletræet i god tid. Der bliver nemlig fortalt "gem juletræet godt Helene. Børnene må endelig ikke få det at se før i aften, når det er pyntet.

Miljøet hjemme i Helmers stue bliver beskrevet som "hyggelig og smagfuldt men ikke kostbart indrettet". Det fortæller, at Helmer bor i et hjem hvor der er rart at være men ikke indrettet for alverdens penge. Helmers hjem er indrettet efter den traditionelle hverdag i  tiden 1870. Der bliver både beskrevet, at de har porcelæn genstande, små kunstsager i form af bogskab med bøger i pragtbind, pianoforte (klaver), tæppe på gulvet og ild i ovnen.

I denne tidsperiode var der stor ulighed på mænd og kvinders rolle i samfundet, hvilket også spiller ind i miljøet i historien. I mange af Nora og Helmers samtaler gennem skuespillet er det tydeligt at se forskellen. Helmer siger blandt andet; "Det må aldrig min lille sangfugl gøre mere. En sangfugl må have rent næb at kvidre med; aldrig falske toner". Her omtaler Helmer Nora i 3 person lige foran hende. Dette er både respektløst men samtid ikke noget som man gjorde mere ved. Dengang var det nemlig mændene, som bestemte alt og man skulle ikke prøve at stille spørgsmålstegn ved nogle udsagn.

Det psykiske miljø.

# data[].attributes.body
“Et dukkehjem” består af 3 akter:
1. akt foregår juleaftensdag
2. akt foregår 1. juledag
3. akt foregår 2. juledag.
Det betyder at selve skuespillet udspiller sig over 3 dage.

Problemet i teksten opstår idet Nora undlader at informerer om de lånte penge og forfalskningen af hendes fars underskrift.

# data[].attributes.body
Nora og Helmer er gift. Helmer er lige blevet forfremmet som direktør i aktiebanken. Helmer har været syg, men blev rask af en tur til syden, som det siges at Noras far har betalt, men faktisk var det Nora selv.
Nora har en veninde som hedder fru. Linde. Hun er alene og har heller ikke noget arbejde.
Sagfører Krogstad truet Nora med at han vil beholde sin stilling i aktiebanken, ellers fortæller han Helmer hvor Nora fik pengene til rejsen fra. Derudover kender Krogstad også til Noras falske signering på gældsbrevet, hvilket betragtes som svindel.
Krogstad beslutter at skrive et brev til Helmer, som oplyser hvad Nora har gjort, men Fru Linde vil tale Krogstad til fornuft, inden Helmer læser brevet.
Dette mislykkedes og Helmer læser brevet hvorefter han bliver enormt sur på Nora. Nora forklare sig overfor Helmer og fortæller han at hun altid har følt sig som en dukke til pynt, fordi hun aldrig har måtte have sine egne holdniger og beslutninger.

# data[].attributes.body
Af Henrik Ibsen

# data[].attributes.body
Det handler om Karen og hendes lille barn, der bliver fundet i et gammelt skur af en politibetjent, mens han går sin daglige rute ved kajen. Politibetjenten beder damen om at forlade stedet, fordi det ikke er sikkert at befinde sig i det lille gamle skur. Politibetjenten siger at hun kan komme på fattiggården i stedet, men Karen siger, at hun venter på sin forsørger, Madam Olsen, som er rejst væk. Karen mener, at Madam Olsen kommer hjem om et par dage, derfor lader politibetjenten Karen blive. Næste morgen, da politibetjenten kommer forbi skuret, opdager han at Karen og hendes barn ligger døde, frosset ihjel. Dagene efter jul, bliver træhuset revet ned, da ingen skal kunne benytte det som bosted.

Skuret bliver et symbol på, at de fattige ikke har noget sted at bo.

Karen repræsenterer 1000 vis af fattige mennekser, som levede usikkert ofte uden fast hjem og fast indtægt.

Tema:
Den tematiserer også problemet af enlige mødre.

DMG:
Sætte problemer under debat (fattigdom og enlige kvinder)
Samfundet kynisme overfor fattige.

# data[].attributes.body
Den lille pige med svovlstikkerne handler om en pige, som har store håb og drømme. En kold nytårsaften prøver den lille fattige pige at sælge svovlstikker på gaden. Hun skal tjene penge til hjemmet, også selvom det er virkelig koldt, og hun nærmest er døende. Hvis ikke hun kommer hjem med penge, så får hun tæsk af faren.
Da hun på et tidspunkt ikke kan holde kulden ud, så sætter hun sig op af muren og tænder en af hendes svovlstikker. Herefter kan hun se hvordan en familie er igang med at fejre nytåret. Da svovlstikken går ud, forsvinder hendes syn gennem muren. Hun tænder endnu en i håb om at holde sig varm. Men det varede ikke længe.

# data[].attributes.body
I fortællingen etableres et skarpt skel mellem det fru x og frøken y, de to kvindelige hovedpersoner. Fru x og frøken y har en ting til fælles, nemlig fru x’s mand. I starten af fortællingen er fru x sød og venlig overfor fru x. “Ved du, at det virkelig gør ondt for mig at se dig; alene, alene på en café og selve juleaften.” (l. 101-102).  Hun føler medlidenhed med frøken y, i og med, at hun er alene og ikke har noget ægteskab, mand eller børn. Fru x for sig selv til at fremstå stærk, når hun fortæller om hendes lykkelige liv og eftertragtede mand. Dette bliver beskrevet fra linje 60-75, hvor fru x bla. siger “Han er mig tro” og “Kvinderne er fuldstændig ale med min mand”. Fortællingen får en drejning midt i historien, da det går op for fru x, at det er frøken y, som hendes mand er vild med. Hun beskriver selv, at hendes store regnestykke er gået op, da hun hele tiden har set sig mærkelig på de ting, hendes mand kunne lide. “Det var derfor, jeg skulle brodere tulipaner, som jeg hader, på hans tøfler. Fordi du kunne li’ tulipaner, derfor ja!” (l.104-105).

Fru x fremstår også stærk i slutningen af fortællingen, da hun har står op i mod frøken y og fortæller hende, at hun nu vil tage hjem og elske hendes familie endnu højere end hun hidtil har gjort. “Tak Amelie, for alle dine gode lektioner; tak for at lære min mand at elske! Nu går jeg hjem og elsker ham!” (l. 147-158). Fru x er stærk og lader sig ikke påvirker af, at frøken y har været hendes mands rigtige kærlighed. Fra start af var fru x og frøken y veninder og havde haft meget med hinanden at gøre, men de sidste 4 linjer understreger at deres venskab er ovre.

# data[].attributes.body
Af August Strindberg

# data[].attributes.body
Af Amalie Skram

# data[].attributes.body
Constance:
- Kan lide en hjertelig tone
- Er kvindelig
- Hun ved hvad hun vil

Pastoren:
- Han er gammel
- Snakker meget
- Han mener kvinder ikke skal forlade deres mænd.

Constances mand:
- Man kan ikke stole på ham.
- Gjort tjenestepigen gravid.
- Gift med Constance

# data[].attributes.body
Tekstens symbolisere annotoniens ungdom. Det handler om at man skal leve mens man er ung, og bruge sin ungdom fornuftigt.
Forfatteren skriver det mellem linjerne ved aldrig at tage balkjolen på.

Generelle temaer:

Ungdom (Barn til voksen)

Fortrydelse

Udvikling

Liv

Død

Ulykkelig kærlighed
og kærlighed til ballet

# data[].attributes.body
Af H. C. Andersen

# data[].attributes.body
Dansk kvindesamfund beslutter at holde et lukket møde kun for kvinder i 1887, her i blandt Elisabeth Grundtvig.

Hun bakke “handskemoralen” op foredraget “nutidens sædelige lighedskrav”

Da Elisabeth Grundtvig gentog sit foredrag ved et offentligt møde i "Kvindelig Fremskridtsforening" udløste det en debat i "Social-Demokraten" mellem bl.a. journalisten A.C. Meyer, lærerinden Anne Bruun og den senere formand for "Kvindelig Fremskridtsforening" Johanne Meyer.

A.C. Meyer mente at kvinderne burde tjene mere, så de ikke skulle være afhængige af mændenes løn. Kvinder burde heller ikke havne i økonomiske situationer, så de ender i prostitution.

Kvinderne var enige i handskemoralen, altså sex efter ægteskab, både mænd og kvinder

A.C. Meyer mente også, at det kønsopdelte samfund bør afskaffes, piger og drenge skal modtage fællesundervisning.

Unges konfirmationsgaver bør være bøger om kroppens indretning, i stedet for Biblen.

Kærlighed var godt og smukt

A. C. Meyer var generelt imod hele opdelingen mellem mænd og kvinde, og ønskede derfor et mere lige samfund.

Den hjemvendte Georg Brandes bragte 3 indlæg til Politiken som hånede og gjorde grin med handske kvinderne samt Elisabeth Grundtvig i 1887. Elisabeth Grundtvig var ikke tilfreds og kørte sag mod Politiken hvor vi vandt.

# data[].attributes.body
Det der udløste sædelighedsfejden var imidlertid dramaet “En handske”, skrevet i 1883 af den norske forfatter Bjørnstjerne Bjørnson

Han mente at både kvinder og mænd ikke burde være seksuelle før ægteskab.

Seksuel frihed bør afskaffes

August Strindberg, Stella Kleve og victoria Benedictsson (svenske), Arne Garborg, Hans Jæger, Christian Krogh og Amalie Skram (norske) og Erna Juel-Hansen og Henrik Pontoppidan (danske) var en del af naturalismen. (en reaktion på den højstemte romantiske litteratur og poesi. (inspireret af Georg Brandes)

En række af bøgerne, bl.a. "Mannfolk", 1886, af Arne Garborg, "Fra Kristiania-Bohemen", 1885, af Hans Jæger, "Albertine", 1886, af Christian Krohg og "Giftas I", 1884, af August Strindberg, blev forbudt af censuren og forfatterne trukket igennem ofte langvarige retssager.

# data[].attributes.body
Amalie Skram var en norsk forfatter som levede fra 1846-1905. Hun skrev sine bøger i slutningen af 1800-tallet, hvor hun skrev om fattige, kvinder og psykisk syges situation. Dette har hun også formået at putte ind i novellen, og stadig understøtte genren “det moderne gennembrud”. Hun skriver rationelt, og sætter hendes værdier i debat. Novellen “Constance Ring” beskriver ægteskabet i et overklassemiljø som et helvede for kvinden, hvilket derfor gjorde, at forlaget ikke vil udgive dele af bogen. 

# data[].attributes.body
Skellet mellem rig og fattig vokser

Kvinderne var ikke længere afhængig af manden løn (de kom i arbejde)

“I 1880 var der ud af en kvindelig befolkning på ca. 1 million omkring 162.000 ugifte kvinder, og i 1890 var tallet steget til ca. 230.000.” - en del af disse kvinder skulle forsøge selv at arbejde som guvernante eller lærerinder.

De store fabrikken udkonkurrerede de mindre virksomheder.

Prostitution blev legalt (Grundt kontrol over syfilis)

I 1874 vedtog rigsdagen "Loven om modarbejdelse af den veneriske Smittes udbredelse", der byggede videre på 1863-loven om politiets opsyn med de prostituerede

1879 oprettedes "Foreningen imod lovliggørelse af usædelighed" - at få loven oven over afskaffet.

# data[].attributes.body
Debatten om sædelighedsfejden rasede i 1880’erne. Især i midten af 80’erne

Deltagerne var hovedsageligt, forfattere, kvindesagsforkæmper og intellektuelle, disse er senere hen blevet kaldet “den store nordiske krig om seksualmoralen.” De var bekymrede eller så nye muligheder mellem kønnene.

Grunden til at sædeligheden var i fokus i 1880’erne, var de mange forandringer og udfordringer, nemlig industrialiseringen, moderniteten, kønsroller og den herskende moral.

Kvinderne skulle være moderlige og mændene skulle forsørge familien.

Bjørnstjerne Bjørnson og Georg Brandes blandede sig i debatten, så forholdet mellem den udviklede sig til fjendskab.

Debatten foregik i aviser, tidsskrifter og i skønlitteraturen. (Norge, Sverige og Danmark.)

Der blev især fokuseret på debatten med Elisabeth Grundtvig, A.C, Meyer og Gerg Brandes, som de vigtige aktører. (En aktør er inden for teaterverdenen en betegnelse for en mandlig optrædende/skuespiller.)

# data[].attributes.body
Constance tager over til en præst for at få sit ægteskab problem løst. Hun fortæller præsten at hun vil skilles, da tjenestepigen er gravid med Constance mands barn, men præsten får hende hele tiden overtalt til ikke at skilles, så der opstår en langvarig diskussion om, hvor præsten bl.a. siger hun skal tilgive ham, og at hun vil få mange konsekvenser. I den tid var det en skrækkelig ting, hvis en kvinde blev skilt fra sin mand, det var nærmest en synd da de mener det er imod guds ord. I slutningen har Constance stadig ikke ombestemt sig, så præsten vælger at tage sagen videre. Præsten mente også, at det var ukristeligt, hvis en kvinde ville skilles fra sin mand- men det var åbenbart Ok hvis det var omvendt.

# data[].attributes.body
Det er skrevet i en tid, hvor der var meget kvindeundertrykkelse. ”Den Sidste Balkjole” er Herman Bangs syn på kvinderne – som stille eksistenser.

Kvindesyn generelt: Der bliver set meget ned på kvinderne. Kvinderne vil ikke ende som en pebermø. Det betyder meget for familien, at kvinden får en mand der kan forsørge hende, så de kan passe forældrene i familien, når de på et tidspunkt bliver gamle.

# data[].attributes.body
Novellen handler om de to søstre Emma og Antonie. Der er fire år mellem dem. De boede begge to sammen med deres mor, som er enke, i en lille landsby, som de flyttede til da Emma var 8 og Antonie var 4.
Dagene gik og Emma blev konfirmeret og blev en del af de “voksne”. Da Emma blev voksen fik hun ikke adgang til ballet.

Teksten handler om en enkefrue og hendes døtre Emma og Antonie. De to døtre følger med i folkets liv, men glemmer hvor hurtigt årene går. Den yngste af døtrene Antonie ville have chance ved ballet, for at kunne finde en mand, da Emma er forelsket i Otto, som er forlovet med en anden. Antonio vil så gerne med til ballet, men hun kunne kun komme til at observere ballet og hvordan de unge ville danse rundt.

Budskab:
Tag chancen inden det er for sent - lev i nuet (hun er 34 år og stadig ikke flyttet hjemmefra, og hun græder over at hun er blevet for gammel til at danse ballet)

# data[].attributes.body
Af Amalie Skram

# data[].attributes.body
Af Herman Bang

# data[].attributes.body
Ca. 1870-1890

Realisme (genre)

Kritisk realisme

George Brandes

"Sætte problemer under debat"

Man kritiserede (de 4 K'er)

Kirke (stiller spørgsmålstegn ved kirkens tro og rolle)

Klasse (bønner og borgerklassen, arbejderklasse)

Køn (ligestilling)

1849 Grundloven

Feudalsamfundet

1859 Charles Darwin

1915 Kvinder får valgret