# data[].attributes.body
A legelső, Jézushoz, a kereszténységhez köthető képzőművészeti alkotás a ROTAS–SATOR (Sator-négyzet) szónégyzet lehet. Az ezeket a betűket tartalmazó mozaikokat a Római Birodalom több helyén is feltaláltak. A két négyzet, amelyet Pompeiben leltek fel biztos, hogy i. e. 79 előtt készült. A szöveget akár vízszintesen, akár függőlegesen, akár a bal felső, akár a jobb alsó sarokból kezdve olvassuk, mindig ugyanazt kapjuk: SATOR AREPO TENET OPERA ROTAS. Néha előfordul fordított szórendben is.

# data[].attributes.body
A feliratot alkotó 5 szó közül 4 szabályos latin nyelvű szó, az AREPO viszont nem. A SATOR jelentése (mag)vető, a TENET jelentése birtokol vagy tart, az OPERA munkát, működést, a ROTAS pedig kerekeket jelent. Ha az AREPO-t személynévnek tekintjük, akkor a mondat valami olyasmit jelent, hogy Arepo magvető működésben tartja a kerekeket. Az alakzatban a betűk újbóli elrendezése a PATERNOSTER (Miatyánk) szót kereszt alakban kétszer adja ki.

# data[].attributes.body
Jézust és a kereszténységet rágalmazó ’graffiti’ található Rómában az első századból, a Circus Maximus melletti őrszoba falán. A kép egy kereszten függő szamárfejű alakot ábrázol, a felirata szerint: „Alexemenosz imádja istenét” – szöveg olvasható rajta. Ennél a falba karcolt rajznál is vitatja néhány szakértő azt, hogy az ábra Jézushoz köthető, és nem egy másik vallás alakja látható a képen – mivel nem tekintik egyértelműnek az olvasatot.

# data[].attributes.body
A trilógia festményei közül a bibliai történések sorrendjében az első a Jézus Pilátus előtt, melyet 1881-ben fejezett be a festőművész. A sorozat második darabja, az Ecco Homo, ez 1896-ban készült el, míg a harmadik festmény, a Golgota, 1884-ben készült el. A három festményt sokáig senki sem láthatta együtt, még maga a művész sem. Az együttes kiállításra először 1995-ben került sor a Debreceni Déri Múzeumban.

# data[].attributes.body
Az utolsó vacsora az itáliai reneszánsz művészet kiemelkedő alkotása, a milánói Santa Maria delle Grazie kolostor refektóriumának freskója, Leonardo da Vinci 1498-ra elkészült műve, amely a Jézus keresztre feszítését megelőző utolsó vacsora újszövetségi eseményét eleveníti fel. A festményen a tanítványok arckifejezése annyira beszédes, hogy a képet a művészettörténészek a mozi elődjeként emlegetik.