# data[].attributes.attachment_link.title
А ви ідеальний вчитель?

# data[].attributes.attachment_link.description
Кожен вчитель хоче бути хорошим, хтось прагне стати ідеальним. Але які критерії поняття ідеальний? Як взагалі таким стати? Досить непросто знайти ту саму межу. Можливо, все починається з того, що більшість учнів любить вас. А може, й навпаки. В одній із шкіл працюють разом два вчителя Mr. Perfect та Mr. Imperfect, обоє стараються, хтось більше, хтось менше.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вчителі чимало дбають нині про підвищення кваліфікації. Але для того, щоб бути успішними, доводиться "заходити на територію" ще й інших професій. Наша добірка статей - про те, навіщо це потрібно і що саме може стати в пригоді.

Вивчати потреби учнів та змінювати під них подачу матеріалу, орієнтуватися в сучасних тенденціях, слідкувати за темпоритмом, вводити інтерактивні елементи. Інструменти маркетологів допоможуть педагогу в цьому.

Боротися з міфами про вакцинацію варто вже в початковій школі. Вчителю доведеться побути трохи лікарем, щоб цікаво розповісти про віруси та щеплення, про ризик захворіти на кір або грип.

Театралізація стане улюбленою частиною будь-якого уроку, якщо вчитель зможе опанувати ази сценаристської діяльності та сформулювати режисерський задум. Якщо декорації та грим - не ваша стезя, на виручку прийде ляльковий театр.

Стати тренером чи репетитором додатково до професії вчителя - на це піде далеко не кожен. Але стати трішечки економістом, щоб планувати бюджет та шукати шляхи підвищення прибутків - це вже точно не зайве для кожного вчителя.

Років 15 тому професія айтішника здавалася загадковою більшості людей. Сьогодні ж кожна сучасна людина має підвищувати цифрову компетентність. Для вчителів нині формують чіткі вимоги. Але вже очевидно: якщо педагог грамотно використовує сучасні технології, це підвищує його популярність в учнів.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аліна Мірошнікова

# data[].attributes.attachment_link.title
5 статей про те, що може запозичити вчитель з інших професій - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Вчителі чимало дбають нині про підвищення кваліфікації. Але для того, щоб бути успішними, доводиться "заходити на територію" ще й інших професій. Наша добірка статей - про те, навіщо це потрібно і що саме може стати в пригоді. Вивчати потреби учнів та змінювати під них подачу матеріалу, орієнтуватися в сучасних тенденціях, слідкувати за темпоритмом, вводити інтерактивні елементи.

# data[].attributes.headline
Про батьківські збори? Ні, зустрічі

# data[].attributes.subject
Про батьківські збори? Ні, зустрічі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Добірка розробок, які стануть у пригоді класному керівникові.

Бібліотека Освітнього проекту "На Урок" від початку створювалася для взаємного обміну матеріалами між учителями. Кожен педагог розуміє рівень навантаження колеги. Інколи воно сягає такої межі, що здається, далі вже нікуди. І саме тут у пригоді стають матеріали з нашої Бібліотеки.

Ми вдячні кожному, хто зареєструвався чи зареєструється на інтернет-конференцію "Психолого-педагогічні аспекти роботи вчителя: класне керівництво та виховна робота", яка відбувася 23 лютого 2019 року. Саме тому зробили добірку із 50 потрібних і важливих у роботі класного керівника матеріалів.

Батьківські збори

Назва: Дитяча агресивність та її причини. Чи вміємо ми слухати та чути своїх дітей?
Про матеріал: Розробка для 1 класу. До зборів додається презентація, відеоролик (посилання на YouTube) та вправи для батьків. Матеріали допоможуть вчителю в роботі з батьками.

Посилання для пошуку в Бібліотеці: посилання.

Години спілкування

Посилання для пошуку в Бібліотеці: посилання.

Виховні години

Посилання для пошуку в Бібліотеці: посилання.

Планування

Назва: Виховний план для 1 класу І семестр за Концепцією НУШ
Назва: Виховний план для 1 класу ІІ семестр за Концепцією НУШ
Про матеріал: Розробки містять детальне планування виховної роботи у першому класі, додатково автор додала матеріали для друку, які ви можете знайти в архівах.

Посилання для пошуку в Бібліотеці: посилання.

Психологія

Назва: Психологічний практикум "Рефреймінг у НВП та повсякденному житті педагога"
Презентація до психологічного практикуму "Рефреймінг у НВП та повсякденному житті педагога"
Про матеріал: Метою цього психологічного практикуму є ознайомлення учасників семінару із прийомом творчого та позитивного мислення РЕФРЕЙМІНГ, освоєння на практиці техніки рефреймінгу, вироблення особистісних стратегій рефреймінгу в умовах освітнього простору та повсякденного життя, подолання внутрішніх бар'єрів, страхів, невпевненності, розвиток емпатійних здібностей педагогів.

Додаткові матеріали

Якщо ви маєте власні напрацювання, що стосуються роботи класного керівника, не бійтесь ділитися ними з колегами в Бібліотеці на сайті Освітнього проекту "На Урок".

Дякуємо! Ми будемо тримати Вас в курсі!

# data[].attributes.attachment_link.title
50 корисних розробок для класних керівників із Бібліотеки "На Урок"

# data[].attributes.attachment_link.description
Добірка розробок, які стануть у пригоді класному керівникові. Бібліотека Освітнього проекту "На Урок" від початку створювалася для взаємного обміну матеріалами між учителями. Кожен педагог розуміє рівень навантаження колеги. Інколи воно сягає такої межі, що здається, далі вже нікуди. І саме тут у пригоді стають матеріали з нашої Бібліотеки.

# data[].attributes.headline
5 історій про 5 освітніх систем світу

# data[].attributes.subject
5 історій про 5 освітніх систем світу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Освіторія" прочитала новаторську книжку керівника програми PISA Андреаса Шляйхера "Найкращий клас у світі: як створити освітню систему 21 століття" та ділиться з читачами найцікавішими моментами.

Успішні країни відрізняються від інших не географічним розташуванням, багатством чи культурою. Вирізняє їх гостре усвідомлення недоліків, а також уміння мобілізувати ресурси й інновації, щоб ці недоліки виправити. Ось п'ять історій про такі регіони.

Сінгапур показує, як різко може змінитися освітня система за відносно короткий час. В Естонії на успішність учнів не впливає соціально-економічний стан. Канада - приклад того, як можна навчати набагато більше дітей-мігрантів, ніж в інших розвинених країнах, і демонструвати показники успішності, яким позаздрить кожен. А в Шанхаї освіта неймовірно конкурентна.

Сінгапур

У рейтингу PISA-2015 Сінгапур випередив усі інші країни й економіки. Його тріумф викликав інтерес до того, як це азійське місто-держава збудувало таку успішну систему освіти.

Одна з найзахопливіших особливостей Сінгапуру в тому, що країна домоглася неймовірного успіху, почавши практично з нуля.
Сінгапур, який отримав незалежність у 1965 році, був убогою країною з малою кількістю природних ресурсів і неграмотним населенням. У країні зі слабкою економікою і низькокваліфікованою робочою силою працювало лише кілька шкіл і коледжів.

Населення складалося з різних етнічних груп, які розмовляли різними мовами й дотримувалися своїх релігійних вірувань. Але за п'ять десятиліть Сінгапур піднявся з дна просто на вершину міжнародного рейтингу, обігнавши найбільші економіки Європи й Північної Америки, а також суперників зі Східної Азії. Він перестрибнув із "третього світу" в "перший" трохи більше як за життя одного покоління. Які ж складові його успіху?

Чи не найважливіший елемент - це твердий намір. Досконала освітня система в Сінгапурі - не випадковість і не природне диво. Це результат цілеспрямованого рішення зробити освіту фундаментом розвиненої економіки. Освіта стала двигуном економічного зростання. Сінгапур, який не мав природних ресурсів і був оточений набагато більшими й потужнішими сусідами, усвідомив, що його найцінніший актив - це освічене населення.

Освіта стала невіддільною складовою будівництва молодої країни. Це допомогло створити колективне почуття ідентичності та згуртувати різні етнічні групи та релігійні спільноти. Акцент на освіті допоміг переосмислити, відновити й посилити економічний прогрес країни.

Відразу після здобуття незалежності Сінгапур ледь виживав. Освітню систему розширили, щоб забезпечити базову освіту для робітників в економіці, яка намагалася привабити закордонних виробників. Створили єдину систему освіти, почали масово наймати на роботу вчителів, збудували школи, надрукували підручники. Упродовж десятиліття всі діти отримали початкову освіту. До 1970-х років Сінгапур надав усім громадянам доступ до середньої освіти.

Проте вона була не дуже якісна. Цим питанням зайнялися наприкінці 1970-х, коли Сінгапур перейшов від виживання до прогресу. Країна спробувала перейти від низькооплачуваної економіки з низьким рівнем кваліфікації робітників до економіки з висококваліфікованою робочою силою, яка приваблювала міжнародні високотехнологічні компанії.

Економічна модернізація вдалася завдяки оновленій системі освіти. Аби конкурувати в умовах глобальної економіки, Сінгапур мусив мати висококваліфікованих працівників. Ідея про глибше й ефективніше навчання лягла в основу кампанії "Викладати менше, вчитися більше", яку підтримав прем'єр-міністр Сінгапуру Лі Сянь Лун. Цю кампанію продовжила наступна: "Мудрі школи - освічена нація". В основі цих заходів лежало тверде переконання, що освіту необхідно вдосконалювати. Це був систематичний підхід, що його добре фінансували й упродовж десятків років підтримували на рівні державної політики.

У 2010 році на освіту спрямували 20% бюджету - більше витратили тільки на оборону. Витрати на освіту стали найважливішою інвестицією в економіку країни. Баланс між освітою, економікою і потребами роботодавців - це складова інтегрованої системи. Перед учнями і школами ставлять чіткі цілі, вимогливу систему іспитів і високі академічні стандарти. Але за такою злагодженою системою стоять, звісно, живі люди.

Коли заходить мова про успіхи Сінгапуру, всі насамперед згадують про вчителів. Сінгапур - взірець того, як наймати вчителів із когорти найкращих випускників, як підтримувати їхню кваліфікацію і мотивувати. Країна розробила процес відбору й підготовки кваліфікованого персоналу, щоб залучати до класів найталановитіших і найрозумніших. Крім того, великий акцент зробили на професійний розвиток, щоб учителі постійно вдосконалювали свої навички.

Вчителі мають право на сто годин професійного розвитку на рік, адже система передбачає, що розумні амбітні фахівці не захочуть стояти на одному місці. Строго контрольована, централізована система високо цінує послідовність. Усі вчителі проходять навчання в одному й тому ж закладі, щоб кожен учитель вийшов з однієї й тієї ж "виробничої лінії" за одним і тим же стандартом. Учителів розподіляють між школами так, щоб кожна мала однакову частку найкращих фахівців. Вони йдуть на роботу чітко розуміючи, чого від них сподіваються. У відповідь учителі можуть розраховувати на високий суспільний статус і повагу.

Естонія

За результатами PISA 2015 року, Естонія ввійшла в десятку країн, які показали найбільші успіхи з математики, природничих наук і читання. За показниками з математики й природничих наук ця невелика балтійська держава випередила Фінляндію.

Освітні системи обох країн мають важливу спільну рису - обидві прагнуть максимальної рівності. Про неї свідчать невеликі відмінності між результатами учнів з багатих родин та їхніх ровесників з бідних. В Естонії соціально-економічний статус значно менше впливає на успішність у школі, ніж у більшості інших держав. З цього погляду Естонія схожа скоріше на Канаду, Гонконг і Норвегію, ніж на Австрію, Францію чи Німеччину, де існує набагато тісніший зв'язок між соціально-економічним статусом та успіхами учнів.

Результати Естонії на PISA 2015 року найбільше вражають не тим, яка велика в країні частка успішних школярів, а як мало учнів набрали низькі бали. Рівним є й доступ до дошкільної освіти, яка переходить у шкільну. Обов'язкове навчання починається аж із семи років, але більшість три- і чотирирічних дітей відвідують державні дитсадки.
У середній школі успішно навчання закінчує дуже великий відсоток учнів - чи не найвищий у промислово розвиненому світі.
Очевидно, існують очікування, що всі учні - незалежно від становища їхньої родини - мають отримати високий рівень освіти.

Здобувши незалежність, Естонія децентралізувала шкільну систему, надавши школам ширшу автономію і право ухвалювати рішення щодо навчальної програми, бюджету, а також відбору та звільнення вчителів. Сім'ї мають право вибирати школу для своїх дітей, тобто школи конкурують між собою за учнів.

Дітей шкільного віку щораз менше, а отже, потрібно подбати про те, щоб школи були розташовані досить близько до тих місць, де живуть діти, і водночас упевнитися, що в школах достатньо багато дітей - тоді школи будуть ефективні.

Естонські виші конкурують із закордонними закладами, а компанії хвилюються, що не матимуть достатньо кваліфікованих працівників. Учителі тим часом старіють - у країні працює величезний відсоток вчителів старшого віку. Щоб залучити в освітню галузь більше молоді, вчителям суттєво підняли зарплату, але ця професія досі не вважається престижною.

Освіта в Естонії, як і в інших країнах Північної Європи та Балтики, фінансується з державного бюджету - приватне фінансування становить відносно малу частку. При цьому Естонія не витрачає стільки коштів на освіту, як, наприклад, Норвегія, а зарплати вчителів у дошкільних закладах так і залишаються відносно низькими (при цьому в садочках не бракує вихователів).

Канада

Канада продемонструвала чудові результати під час оцінювання PISA у 2015 році, посівши третє місце з читання й опинившись у першій десятці з математики та природничих наук. Країна випередила Фінляндію за читанням і математикою. Особливістю канадської освітньої системи є акцент на справедливості й уміння домагатися відмінних результатів від учнів з різних соціальних верств, зокрема мігрантів.

Відмінності між успішністю багатих і бідних учнів у Канаді незначні. Це відповідає державній політиці, спрямованій на здоров'я і добробут усіх родин.

У школах Канади вчиться багато дітей із сімей мігрантів - переважно вони досягають таких же успіхів, як решта. Канадська шкільна система взірцева з погляду інтеграції.

Канадський підхід унікальний, бо тамтешня освітня система інтегрує у навчальну програму матеріали з різних культур. Тож учні змалку вчаться сприймати світ з різних перспектив. Учителі також допомагають виробити прихильне ставлення до розмаїття й коригують свою методику так, щоб успіху могли домогтися учні з різних соціальних і етнічних груп.

Які ж причини академічного успіху Канади? Як і в більшості найефективніших освітніх систем, за даними PISA, учителів у Канаді ретельно відбирають. А кваліфіковані вчителі (які отримують вищу зарплату), як правило, допомагають учням досягнути кращих результатів. Найцікавішою особливістю є те, що Канада вміє успішно інтегрувати велику кількість дітей-мігрантів у свої школи.

Результати Канади на PISA доводять, що діти-мігранти можуть вчитися аж ніяк не гірше за своїх однокласників. Одна з найуспішніших шкільних систем у світі приймає чимало сімей мігрантів і при цьому не знижує стандарти. Сьогодні в Канаду мігрують переважно з Азії - з Китаю, Індії, Філіппін і Пакистану. Більшість мігрантів вирушають у великі міста - Монреаль, Торонто, Ванкувер. Але результати PISA показують, що через три роки після переїзду діти нових мігрантів набирають стільки ж балів, як і їхні однокласники з родин, які не мають досвіду міграції.

Тут є кілька причин. По-перше, Канада - велика країна з відносно невеликим населенням, яка здавна залучає мігрантів для розбудови економіки. Багато новоприбулих - добре освічені люди, які приїжджають у Канаду заради кар'єри. Їхні діти швидко наздоганяють своїх ровесників, навіть якщо їм доводиться вивчити другу мову. Це мігранти, які прибувають уже готовими до місцевої шкільної системи. Крім того, держава допомагає інтегруватися дітям-мігрантам як із заможних, так і з бідних родин. Зокрема надає додаткові мовні курси й підтримку для дітей з особливими потребами.

Освітня система вміє підтримувати баланс між повагою до різних культур і вихованням канадської національної ідентичності. Мігрантів привітно зустрічають і допомагають їм інтегруватися в систему, зорієнтовану на високі досягнення. Нові учні швидко адаптуються до високих стандартів.

Фінляндія

Фінляндія рік за роком посідає найвищі місця у світових освітніх рейтингах. Її назва стала синонімом бездоганної освіти. Багато країн відправляють своїх фахівців до Фінляндії, щоб ті на власні очі побачили успішну політику і практику й застосували їх згодом у своїх школах. У рейтингу PISA-2015 Фінляндія зайняла четверте місце з читання, п'яте - з природничих наук і тринадцяте - з математики.

Трохи нижчі показники, ніж у попередні роки. Відсоток учнів, які набрали мало балів з математики, природничих наук і читання, у Фінляндії був вищий, ніж в інших успішних країнах і економіках, як-от Канада, Естонія, Гонконг, Сінгапур і В'єтнам. Це занизило середні бали з усіх трьох предметів. Зате Фінляндія стабільно фігурує серед найкращих. Вона доводить, що до успіху веде багато стежок. Це освітня система, в якій учні проводять менше часу в школі, ніж у багатьох конкурентних азійських системах, мало домашніх завдань, а шкільні інспекції скасували.

Але, як і багато інших "відмінників", фінські освітяни вірять, що учні з незаможних сімей теж можуть досягти успіху в школі і що всі школи, незалежно від того, де вони розташовані, повинні забезпечувати якісну освіту. Як і в інших країнах Північної Європи та Балтики, соціально-економічний статус учнів практично не впливає на їхню успішність. З іншими успішними країнами Фінляндію пов'язує ще одна важлива риса: акцент на якості викладання.

Держава зробила вчительську професію дуже престижною. Вчителі мають високий соціальний статус, а на педагогічні спеціальності великий конкурс - зараховують тільки одного кандидата з десяти. Це професія не тільки для випускників педагогічних вишів, а й для тих, хто закінчив інші магістерські програми.

Усе зроблено для того, щоб залучати до шкіл найталановитіших випускників. Від учителів, яких наймають до шкіл, сподіваються постійного професійного розвитку. Вчителі не отримують аж таку високу зарплату (за європейськими мірками бюджет у розрахунку на одного учня і зарплати вчителів є середніми), але ця професія вважається важливою і шанованою.

Вчителі користуються довірою і мають високий рівень автономії. Той, хто вирушить у Фінляндію по натхнення, відразу ж переконається, що якість освітньої системи залежить насамперед від учителів. Водночас не варто забувати, що на те, аби досягнути успіху в освіті, може піти багато десятиліть.

На початку 1990-х років рівень безробіття у Фінляндії наближався до 20 %, ВВП падав, а державний борг зростав. Освіта стала засобом, який допоміг трансформувати фінську економіку й перейти до інвестування в технології та зростання ринку телекомунікацій. Значно побільшало людей, які працювали в галузі досліджень і розробок. Паралельно розвивалися компанії на кшталт Nokia, яка пройшли шлях від целюлозно-паперової промисловості 19-го століття до найбільшого бренду в сфері мобільних телефонів на початку 21-го століття.

Тож у Фінляндії виникла економічна потреба у кваліфікованих працівниках. А також у загальнодоступній системі освіти зі здібними вчителями, які б могли її забезпечити. Фінська концепція має ще одну особливість. Школи дбають не тільки про таланти учнів. Тут кожен може з'їсти безкоштовний гарячий обід чи отримати медичні та стоматологічні послуги, а також психологічну консультацію. Підтримка дітей з особливими потребами тут є невіддільною частиною шкільної системи.

Шанхай (Китай)

Розглядатимемо не всю країну, а окремо Шанхай.

Коли школярі в китайському Шанхаї вперше пройшли тест PISA у 2009 році, вони посіли перше місце в рейтингу за всіма дисциплінами - читанням, математикою та природничими науками. Через три роки вони повторили свій успіх, чим викликали ще більший інтерес до того, як ця система освіти може бути такою успішною.

Шанхай - міжнародне, перспективне місто - перебував в авангарді освітньої реформи, використовуючи всі наявні можливості для розробки власного підходу. Шанхай надав пріоритет підвищенню освітніх стандартів під гаслом "Першокласне місто, першокласна освіта", щоб реалізувати свої економічні амбіції. Коли дивишся на результати 2009 року, вражає те, як мало учнів отримали погані результати. Високі бали набрало чимало шанхайських школярів, проте лідером міжнародного рейтингу Шанхай став саме тому, що не мав учнів, які продемонстрували низьку успішність.

Звичайно, у Шанхаї є багато п'ятнадцятирічних підлітків, зокрема внутрішніх мігрантів, які досі не мають належного доступу до середньої освіти. Але ті, хто цей доступ має (зокрема учні з бідних сімей), отримують у цій системі добрі результати. Система заснована на припущенні, що кожен школяр може домогтися успіху або принаймні достатнього рівня академічної успішності. Це не "сортувальна система", де фінішну лінію перетинає лише кілька переможців.

Освіта побудована так, що майже всі завершують навчальний курс. І це стосується дітей з різних родин. Система не може повністю подолати розрив між результатами учнів з бідних і багатих сімей, зате передбачає, що соціальні чинники не слугуватимуть виправданням для невдачі.

Як наслідок, за результатами PISA 2012 року, діти з бідних сімей у Шанхаї перевершили дітей середнього класу в Сполучених Штатах. Це стало можливим завдяки принципам побудови освітньої системи. Найкращих вчителів скеровують у школи, які потребують найбільшої підтримки.

Очікується, що сильні школи підтримуватимуть слабших, щоб підвищити загальні стандарти. Це системний підхід, націлений максимально реалізувати потенціал учнів. Крім того, освіта неймовірно конкурентна.

Шанхайські школярі не тільки вчаться у класі, а й багато годин проводять за домашнім завданням і заняттями з репетиторами. Перед учнями ставлять високі очікування: близько 80 % школярів продовжують навчання у закладах вищої освіти. Учні Шанхая вважають, що їхні досягнення - в їхніх руках. Вони не думають, що хороші оцінки з математики - це природний дар. Їх вчать, що це залежить від власної важкої праці й належної підтримки з боку вчителів.

Батьки також готові підтримати дітей і показати, що освіта є пріоритетом для їхньої сім'ї. Шкільна система Шанхая має ще один важливий компонент, властивий і іншим ефективним освітнім системам: кваліфікованих учителів. Відбір, підготовка й працевлаштування першокласних учителів - ось як система застосовує політику на практиці. А професійний розвиток триває протягом усієї кар'єри.

Матеріали взято з сайту: https://osvitoria.media/

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
основа інтернет магазин

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
мій конспект

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
нова програма

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
усі заняття в групі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
книги для днз

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
конспекти уроків

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
електронний конструктор уроку

# data[].attributes.attachment_link.title
5 історій про 5 найкращих освітніх систем світу

# data[].attributes.attachment_link.description
"Освіторія" прочитала новаторську книжку керівника програми PISA Андреаса Шляйхера "Найкращий клас у світі: як створити освітню систему 21 століття" та ділиться з читачами найцікавішими моментами. Успішні країни відрізняються від інших не географічним розташуванням, багатством чи культурою. Вирізняє їх гостре усвідомлення недоліків, а також уміння мобілізувати ресурси й інновації, щоб ці недоліки виправити.

# data[].attributes.headline
Як і куди зростати українським вчителям?

# data[].attributes.subject
Як і куди зростати українським вчителям?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Потребують підтримки директора

На жаль, 40 % опитаних освітян за останні 12 місяців не отримували жодної підтримки від керівника школи чи адміністрації. Є велика потреба консультувати українські заклади освіти щодо того, як надавати підтримку тим, хто хоче професійно зростати.

Хто може надавати такі консультації? Це вільна ніша. І чудова ідея для програми підвищення кваліфікації, яку можна назвати "Як організувати підвищення кваліфікації для колективу на рівні власного закладу освіти".
Щоб професійно зростати, читають профільну літературу
Чим саме займається вчительство, коли націлюється на професійний розвиток і скільки часу на це витрачає? Передусім, педагоги читають професійну літературу: на це витратили приблизно 101 день упродовж останнього року. Також беруть участь у кваліфікаційних програмах з видачею свідоцтва або диплома - 64 дні, ведуть професійний блог чи сайт - 27 днів, а також стають учасниками дистанційних курсів і тренінгів - 18 днів.
Мають непізнані потреби
Тема різного роду дискримінацій, що можуть відбуватися в класі, почасти виступає як ще не пізнана вчительством необхідність. Педагоги доволі рідко помічають ці випадки (самі по собі такі кейси далеко не завжди є виразними), а отже - не реагують належним чином, що може призвести до цькування.

Наші вчителі відверто потребують допомоги, коли дитина стає жертвою булінгу, який є прямим наслідком дискримінації і результатом того, що діти не сприймають інакшість. Учитель не знає, як на цей момент реагувати і що пояснювати. І йдеться тут про геть різні ситуації, пов'язані з темою дискримінації: "Чи має право учень носити довге волосся?", "Як інтегрувати в навчальний процес дитину з особливими освітніми потребами у звичайному класі?", "Як уникнути тиску на дитину під час вибору майбутньої професії?".

Зі слів опитаних педагогів, вони не звертаються до хлопчиків частіше на "точних" предметах, а до дівчат - на гуманітарних. Таких 84%. Не зауважують хлопчикам про довге волосся - майже 80 %, не називають дівчаток на ім'я, а хлопчиків - на прізвище - 78%. Не критикують дівчаток за неналежний вигляд і порушення правил поведінки - майже 77 %.

Вчителі кажуть, що майже ніколи в школах у дітей не буває проблем через можливу приналежність до сексуальних меншин - 90 %. Також майже не трапляються випадки, коли дитина з інвалідністю перебуває в неформальній ізоляції в класі - 82 % чи виникають конфлікти на національно-етнічному ґрунті - 78 %.
Називають 10 організацій - помічників у професійному розвитку
Про ці недержавні організації українські освітяни не тільки знають, а й беруть участь у їхніх програмах: EdEra (майже 50%), Основа, Ранок, Intel в Україні, Microsoft в Україні, EdCamp Ukraine, Prometheus, Освіторія, Google в Україні, Критичне мислення.

З повним переліком організацій ви можете ознайомитись тут.
Недостатньо подорожують
20 % українських освітян не подорожують навіть Україною, а 29 % жодного разу не були за кордоном. Це можна пояснити різними причинами, але подорожі - надзвичайно важливий інструмент розвитку вчительства, адже відкриваючи кордони, ми краще розуміємо світ. Хочеться, щоб програми обміну освітнім досвідом з іншими країнами стали звичною справою для нашого вчительства. Зверніть увагу на eTwinning - завдяки цій навчальній програмі Європейської Комісії зареєстровані в мережі вчителі та учні можуть реалізовувати спільні проекти з європейськими школами.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Юрченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Підвищення кваліфікації: Як і куди зростати українським вчителям? - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Потребують підтримки директора На жаль, 40 % опитаних освітян за останні 12 місяців не отримували жодної підтримки від керівника школи чи адміністрації. Є велика потреба консультувати українські заклади освіти щодо того, як надавати підтримку тим, хто хоче професійно зростати. Хто може надавати такі консультації? Це вільна ніша.

# data[].attributes.headline
Ораторське мистецтво вчителя

# data[].attributes.subject
Ораторське мистецтво вчителя

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як вдосконалити техніку мовлення, привернути увагу сонного класу, виголошувати круті промови на форумах та не зірвати голос після п'яти уроків поспіль, розповідає Геннадій Бондаренко. Наш експерт - завідувач кафедри початкової освіти Університету Грінченка, професор Міжнародної кадрової академії, автор навчальних посібників і статей з ораторського мистецтва з 10-річним досвідом тренерської практики.

Ось приклад однієї вправи на правильне подання звуку в головний резонатор:

Промовити в корені верхніх зубів: а-а-а-а або у-у-у-у. Говоріть це в зручному для вас діапазоні. Промовляйте гостро: має виникнути відчуття, наче вколюєте цей звук голочкою.

Виразно промовити: да-да-да-да або ду-ду-ду-ду, при цьому згадати про "аромат квітів", "гарячу картоплю". Рот дуже об'ємний, красивий. Горло широке, низьке.

[П]-[Б], [П]-[Б], [П]-[Б] - зміцнює м'язи губ,

[Т]-[Д], [Т]-[Д], [Т]-[Д] - зміцнює м'язи язика,

[К]-[Г], [К]-[Г], [К]-[Г] - зміцнює м'язи гортані.

Без їхнього осмислення і врахування неможливо передати емоційний зміст промови. Найкращими вправами є складання партитури промови, декламаційний практикум, театральні етюди, які займають важливе місце під час тренінгових занять з риторики.

Щодо темпу риторика надає такі поради:

повільніше промовляється все те, що пов'язане зі смутком, журбою, журливістю. Варто дещо сповільнювати вимову найважливіших для вираження змісту слів, зазвичай тих, що виділяються логічним наголосом.

швидше промовляється все те, що пов'язане з радістю, схвильованістю, напруженістю. У межах речення швидше промовляється все те, що становить доповнення, пояснення, уточнення;

застосовувати переміщення аудиторією (піднімає рівень енергетики на 1-2 бали);

пам'ятати, що кожен крок від слухачів - це мінус 1 бал в енергетиці, а кожен крок до слухачів - це посилення впливу;

широка й активна жестикуляція заряджає аудиторію, а повільна і дрібна - знижує енергетику;

що гучніше говорить оратор, то сильнішою є енергетика. Втім, можна говорити і пошепки, а за рахунок переміщення, наближення до аудиторії, жестикуляції - посилити енергетику;

швидший темп також робить енергетику вищою;

заряджає аудиторію емоційність оратора. Що більше емоцій у виступі педагога, то сильніша енергетика.

Варто пам'ятати, що лише дивлячись в очі слухачів, звертаючись до них, оратор зможе передати їм свою енергетику. Якщо мовець дивиться на стелю або у вікно, вся енергетика полетить за напрямом погляду.

Необхідно навчитися не просто відтворювати слово, а відчути його на звук, образ, навіть смак. Від цього слова слухачам повинно стати тепло або холодно, приємно або страшно, спокійно або незручно тощо.

за допомогою дихання,

на рівні жестів,

фізичне струшування,

самонавіювання.

Наприклад, на рівні самонавіювання. Варто кілька разів промовити про себе такий текст: "Я абсолютно спокійна/спокійний; я виглядаю впевнено; тримаю себе вільно і розкуто; володію собою; мій голос звучить рівно, красиво; я чітко вимовляю слова; я дихаю спокійно; я рада/радий виступу перед слухачами; настрій бадьорий; мені цікаво виступати; мені є що розповісти слухачам; я емоційна/емоційний".

фраз "послухайте, будь ласка...", "прошу звернути на це увагу..."; "я ще раз звертаю вашу увагу на...",

пауз,

зміни тону голосу,

висловлення власного ставлення "я не можу не поділитися з вами своїми враженнями, думками...",

створення атмосфери творчості "як ви розумієте...", "самі бачите, що...", "подумайте, будь ласка...", "давайте подивимося...", "згадали, так?", "давайте разом сформулюємо..."

Пам'ятайте про потреби учнів. На початку й упродовж уроку неодноразово слід з'ясовувати з учнями: навіщо їм вивчення нового матеріалу, що воно їм дасть у житті, що вони вмітимуть, якщо його опанують. Дуже ефективним є пошук аналогій, "оживлення", образна характеристика.

з'ясувати, кого переконуємо (молодші школярі / батьки / колеги);

визначити мету (я хочу, щоб мої учні переконалися, що ображати однокласників лайливими словами - це поганий вчинок...);

чітко сформулювати тезу, дібрати сильні аргументи; підготувати текст.

Як втриматися в жіночому колективі

7 причин, чому діти бояться дорослішати

І у принцес буває дислексія

Інклюзивність

7 фраз, які демотивують дитину

Психологія

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Юрченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Ораторське мистецтво для вчителів: методи, які варто знати кожному - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Як вдосконалити техніку мовлення, привернути увагу сонного класу, виголошувати круті промови на форумах та не зірвати голос після п'яти уроків поспіль, розповідає Геннадій Бондаренко. Наш експерт - завідувач кафедри початкової освіти Університету Грінченка, професор Міжнародної кадрової академії, автор навчальних посібників і статей з ораторського мистецтва з 10-річним досвідом тренерської практики.

# data[].attributes.headline
Поради батькам

# data[].attributes.subject
Поради батькам

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Підростаючи, діти дивляться на своїх батька і матір, і переймають від них поведінку, манери й спосіб життя. Тому батьки повинні не просто розповідати дітям, як жити, а показувати це на своєму прикладі, пише Read & Digest Health.
Саме батьки (а не вчителі, няні або бабусі) повинні виховати сина працьовитим, добрим і поважним, і навчити дочку цінувати себе. Обов'язки батьків - це найскладніший, але найвідповідальніший борг у світі. Але він полягає в тому, щоб виховати в дитині якомога більше позитивних якостей. І всі вони прищеплюються з дитинства та на своєму прикладі.
Якщо ви хочете, щоб вони любили прогулянки на свіжому повітрі, ходіть гуляти з ними. Хочете, щоб вони були привітні з оточенням, будьте такими. Не хочете, щоб вони сварилися - стежте за своєю мовою. Будьте впевнені, що якщо ви палите або випиваєте - ваші діти будуть робити це, коли виростуть. Вони поглинають весь досвід батьків без розбору, не фільтруючи, що добре, а що погано.

Ми перерахуємо 6 речей, які не можна робити при дітях. І те, що вам може здатися дрібницями, може мати великий вплив на їх особистість і стосунки з іншими людьми.

1. Не коментуйте і не ображайте інших людей.

Обговорювати людей за спиною в принципі некрасиво, і дуже погано, якщо ви робите це в присутності своїх дітей. Особливо, якщо ви не хочете псувати стосунки з обговорюваною вами людиною.

Діти обов'язково запам'ятають все сказане, і в найбільш невідповідний момент можуть висловитися і поставити вас у незручне становище. Уникайте сарказму або насмішок - діти швидко підхоплять цю манеру, але вона може перешкодити їм взаємодіяти з людьми.

2. Не критикуйте свого партнера.

Критикувати чоловіка (або дружину) в присутності дітей - це підривати його авторитет. Хоч би що там було, діти повинні поважати своїх батьків, але якщо вони будуть чути образи та критику, то засумніваються в значущості цього з батьків. І коли виростуть, будуть так само поводитися зі своїм партнером.

Якщо ви дійсно хочете щось сказати своєму партнерові, робіть це, коли залишаєтеся вдвох. У присутності дітей розмовляйте мирно і з повагою.

3. Не втрачайте самовладання.

Кажуть, терпіння - це чеснота. Будьте терплячі й витримані, і не гарячкуйте через дрібниці. Особливо це стосується ваших дітей. Юні дослідники світу цікавляться багатьма речами, вони задають дуже багато запитань і не відстають, поки не отримають відповіді.

Дитинство - це час, який перевіряє вас як батька. Вічно розкидані іграшки, крихти на підлозі, метушня і крики кого хочеш виведуть з себе. Але тим не менш, намагайтеся не нервувати. І особливо уникайте зривати на дітях роздратування, якщо вас розлютив хтось інший.

4. Не ігноруйте дітей.

Так, у дітей буде багато питань, і відповідати на них може виявитися досить виснажливим. Але разом з тим, терпіння - це ключ. Відповідайте їм, або вони стануть ставити питання іншим людям, можливо, не настільки, надійним. Крім того, коли вони хочуть поговорити з вами про щось, приділіть їм час, щоб послухати їх і дати пораду.
Хто може бути кращими слухачами, ніж батьки?
5. Не використовуйте гаджети постійно.

Телефони, планшети та інші гаджети використовують всі. Проте, для дітей повинні бути встановлені обмеження, і це потрібно показувати на своєму прикладі.

Адже якщо мама постійно сидить в телефоні, то й дитина захоче робити так само. У будь-якому випадку, занурення у віртуальний світ має бути дозованим. Відсилайте їх грати на вулицю, спілкуватися і веселитися з іншими дітьми.

6. Не брешіть.

І, нарешті, не брешіть, і це стосується і "білої" брехні. Біла брехня - це коли ми брешемо про щось, щоб уберегти від наслідків. Але звичку брехати дуже швидко переймають, і незабаром ваші діти будуть віртуозно обманювати вас з приводу і без приводу. Уникайте брехні, що б не було! Тому що неприйняття брехні закріплюється у дітей до 6-річного віку.
Запам'ятайте це і надалі по можливості уникайте подібних речей. Або ви вже так і робите?
Залиште свій коментар

коментарів

# data[].attributes.attachment_link.title
6 речей, які категорично не можна робити перед своїми дітьми

# data[].attributes.attachment_link.description
Підростаючи, діти дивляться на своїх батька і матір, і переймають від них поведінку, манери й спосіб життя. Тому батьки повинні не просто розповідати дітям, як жити, а показувати це на своєму прикладі, пише Read & Digest Health. Саме батьки (а не вчителі, няні або бабусі) повинні виховати сина працьовитим, добрим і поважним, і навчити дочку цінувати себе.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Переяслав-Хмельницька міська рада

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Найперша Конституція в світі була створена українцем Пилипом Орликом. 5 квітня 1710 його обрали гетьманом запорізького війська. У цей же день ним було оголошено "Конституцію прав і свобод війська Запорізького". У США Конституцію прийняли в 1787 р., у Франції та Польщі тільки в 1791 році.

2. В 1934 році в Парижі на конкурсі краси мов українська мова зайняла третє місце після французької та перської за такими критеріями, як фонетика, лексика, фразеологія, структура речень. Мелодійність же української визнана другою найгарнішою серед мов світу, після італійської.

3. Українська мова є однією з найпоширеніших мов в світі (фахівці розрізняють близько 7000 мов ) і за кількістю носіїв займає 26-те місце. Також вона є другою за поширеністю серед мов слов'янського походження після російської. На території України більше 32 мільйонів осіб вільно спілкуються українською мовою.

4. Найбільш вживаною літерою в українському алфавіті є літера "п". Також на цю літеру починається найбільша кількість слів. Тоді ж як найрідше вживаною літерою українського алфавіту є "ф". В українській мові слова, які починається з цієї літери, в більшості випадків запозичені з інших мов.

5. З точки зору лексики найближчими до української мови є білоруська (84%) і польська (70%) мови.

6. Найчастіше серед іменників вживається слово "рука", серед дієслів - "бути", прикметників - "великий", займенників - "він". Останні місця в таблиці частотності займають слова "мутація", "баклажка", "радист", "білочка".

7. Найдовший музичний інструмент у світі - це українська трембіта. Її довжина може досягати чотирьох метрів, а її звуки чутні більш ніж за десять кілометрів.

8. На території України зосереджено 1/4 всіх запасів чорнозему на планеті. Чорноземні ґрунти при правильній обробці дають найбільшу кількість врожаю і дуже цінні. Під час Другої Світової війни німецькі солдати навіть вивозили чорнозем на поїздах.

9. Перший друкований буквар, виданий українським автором, мав назву "Наука до читання й розуміння слов'янського письма". Він вийшов в світ у Вільні (суч. Вільнюс) в 1596 р. стараннями Лаврентія Зизанія. До книжки було додано словник, який містив 1061 слово.

10. Першим букварем, виданим в Україні, був "Буквар" ("Азбука"), надрукований у 1574 р. у Львові першодрукарем Іваном Федоровим. Книжка складалася з абетки, складів, зразків відмінювання і короткої читанки. До нас дійшов лише один примірник, який знайдено в Римі 1927 р. Зберігається в бібліотеці Гарвардського університету (США). Факсимільне видання було здійснено в Києві 1964 та 1974 рр.

11. Найстарішим навчальним закладом Східної Європи вважається Києво-Могилянська академія (1615 р.).

12. Україна посідає четверте місце у світі за кількістю громадян з вищою освітою. Населення України належить до найбільш освічених, а кількість людей з вищою освітою на душу населення - вища за середньоєвропейський рівень.
13. Найдавніша відома ученим мапа, а також найстародавніше поселення Homo Sapiens знайдені в Україні: у с. Межиріччя Рівненської області. Їм близько 14,5-15 тис. років. Мапу вибито на кістці мамонта.

14. Територією України пролягав один з найбільших історичних транспортних шляхів - "шлях із варяг у греки" - система річкових шляхів і волоків між ними завдовжки 3 тис. км, що пов'язувала північні землі Давньої Русі з південними руськими землями та Балтійське море з Чорним. Протягом усієї давньої історії Україна-Русь виступала мостом між світами Східної Європи і Давнім Сходом, Європою античною, візантійською і латинською.

15. З дванадцяти лавр світу 4 знаходяться в Україні. Три православні та одна греко-католицька. Це Києво-Печерська лавра, Київ (існує з 1051), Почаївська лавра, Почаїв, Тернопільська область (з 1833), Свято-Успенська Святогірська лавра, Святогірсь, Донецька область (має статус лаври з 2004) та Свято-Успенська Унівська лавра студійського уставу (греко-католицька), Унів (з 1898). Інші лаври: в Росії - 2, в Грузії - 1, в Польщі - 1, в Румунії - 1, в Палестині - 1, в Греції - 2.

16. Українці, а саме конструкторське бюро Антонова, розробили літак із найбільшою у світі вантажопідйомністю - Ан-225 "Мрія". Спочатку він проектувався для транспортування космічних кораблів. Наразі "Мрія" виконує комерційні вантажні перевезення.

17. Перший рамковий вулик винайдено в Україні у 1814 р. Петром Прокоповичем. Україна в останні роки впевнено зберігає місце в трійці світових лідерів з виробництва меду. Випереджаючи країни Європи за обсягами виробництва меду в кілька разів, Україна є одночасно першою в світі з виробництва меду на душу населення (1,5 кг).

18. Перша гасова лампа винайдена у Львові працівниками аптеки "Під золотою зіркою" Ігнатієм Лукасевичем та Яном Зехом у 1853 р. Того ж року у львівському шпиталі була проведена перша хірургічна операція при освітленні гасовою лампою. Згодом гасова лампа була представлена на міжнародній виставці в Мюнхені, винахід був відзначений там спеціальною грамотою.

19. Найглибша у світі Станція метро знаходиться у Києві - це "Арсенальна". Вона проходить під землею на глибині 105 м. Станцію біля будівлі парламенту побудували в 1960 р., однією з перших. За деякими даними, у тунелях біля "Арсенальної" є таємні схованки для політичної верхівки.

20. Одна з найвідоміших у світі різдвяних пісень - це "Щедрик", народна пісня, записана українським композитором Миколою Леонтовичем. Світ знає її як Carol of the Bells або Ring Christmas Bells. Зазвичай на Youtube різні виконання "Щедрика" набирають мільйони переглядів.

21. Одна з найбільших пустель Європи знаходиться саме в Україні - Олешківська. Олешківські піски складаються із безмежних барханів (тутешні мешканці називають їх "кучугурами") висотою близько 5 м з негустою рослинністю. Знаходяться ці піски у Цюрупінському районі (стара назва Цюрупінська - Олешки), за 30 км на схід від м. Херсон.

22. Україна входить до сімки передових виробників рослинної олії, каптоплі, цукру та свинини.
23. Географічний центр Європи знаходиться в Україні, біля містечка Рахів, в оточенні мальовничих Карпат.

24. Армії УПА поставили абсолютний рекорд, утримуючись на фактично окупованій території майже двадцять років. Технології та методи українських вояків вивчали навіть кубинські повстанці Фіделя Кастро.

І ще трошки цікавого, чого ви могли не знати про Україну та українців:

Під час англо-бурської війни (Південна Африка) в 1899-1902 рр. командир одного з загонів бурів, українець Юрій Будяк, врятував від розстрілу одного молодого англійського журналіста. Згодом останній допоміг Будяку вступити до Оксфордського університету. В 1917 р. Юрій працював в уряді Української Народної Республіки. В 1943 р. Юрій Будяк помер в радянському концтаборі. Англійського журналіста звали Вінстон Черчилль.

Українські народні пісні спонукали багатьох композиторів до написання світових музичних шедеврів. Наприклад, в основі композиції Summertime - арії, яку написав Джордж Гершвін у 1935 р. для опери "Поргі та Бесс", однієї з найвідоміших пісень у світі - лежить українська колискова "Ой, ходить сон коло вікон". Цю композицію Гершвін почув у Нью-Йорку у виконанні Українського Національного Хору під керівництвом Олександра Кошица. Почув - і написав одне з найгеніальніших і найвідоміших джазових творінь. З моменту написання композиції її виконали безліч виконавців, але найвідомішим лишається Summertime у виконанні Луї Армстронга, Елли Фіцджеральд, а також Чарлі Паркера.

Кобзарі визнавали авторство лише Григорія Сковороди і Тараса Шевченка. Решта усні поетичні тексти цитувалися без вказівки авторства.

;Сама древня згадка про українську мову була в 858 році. Після видання "Енеїди" Івана Котляревського, українська мова була прирівняна до літературної мови. Івана Котляревського і по праву вважають основоположником нової української мови.

В сучасній українській мові, на відміну від російської, збереглися давньослов'янські назви місяців: сiчень (час вирубки лісу), лютий (люті морози), березень (тут існує кілька тлумачень: починає цвісти береза; брали березовий сік ; палили березу на вугілля), квітень (початок цвітіння берези), травень (зеленіє трава), червень (червоніють вишні), липень (початок цвітіння липи), серпень (від слова "серп" , що вказує на час жнив), вересень (цвітіння вересу), жовтень (жовтіють листя), листопад (опадає листя з дерев), грудень (від слова "груда" - мерзла колія на дорозі).

Пам'ятники відомому українському поетові Тарасу Шевченку встановлені в 1200 місцях по всьому світові.
Найстарішим деревом в Україні вважається 1300-річний дуб в урочищі Юзефін Рівненської області.
Український "Південмаш" (Дніпропетровськ) виробляє найбільш екологічно чисті ракети-носії в світі.
У ході русифікації російськими чиновниками було спотворено безліч українських прізвищ. Так, український рід Чехів у ХІХ столітті став чомусь Чеховими. Дід А.П. Чехова ще був Чехом, і сам А.П. Чехов писав, що дід його - українець.

Досить кумедно Дейнеки перетворились на Денікіних. Козаки Розуми стали Розумовськими, Чайки стають Чайковськими. Дід Петра Чайковського, великого композитора - Петро Чайка - закінчив Києво-Могилянську Академію і його як медика російський уряд відрядив штаб-лікарем у Вятку. Ймовірно, українська атмосфера в родині Чайковських збереглася набагато краще, ніж у Чехових, бо з 24-річного віку майбутній композитор майже щороку по кілька місяців жив в Україні, де написав понад 30 творів, серед яких - опери "Коваль Вакула" ("Черевички"), "Мазепа", пісня-романс "Садок вишневий коло хати", дует "На вгороді коло броду" на слова Т.Шевченка.

В жорстокі часи наступу імперії на українську мову він домагався постановки "Тараса Бульби" М.Лисенка, використав у своїх творах багато українських народних пісень.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чи знали ви це про Україну? Неймовірно цікаві факти, про які майже ніхто не знає - Переяслав-Хмельницька міська рада

# data[].attributes.attachment_link.description
1. Найперша Конституція в світі була створена українцем Пилипом Орликом. 5 квітня 1710 його обрали гетьманом запорізького війська. У цей же день ним було оголошено "Конституцію прав і свобод війська Запорізького". У США Конституцію прийняли в 1787 р., у Франції та Польщі тільки в 1791 році. 2.

# data[].attributes.headline
Для малечі: озвучені казки

# data[].attributes.subject
Для малечі: озвучені казки

# data[].attributes.attachment_link.description
Чому кенгуру стрибає, а кіт вмивається по обіді? Коли з'явилось могутнє дерево баобаб, а лис вовку масло показав? Навіщо миші збираються на раду, а бджола рятує гусці життя? Як цап і лис ділили мішок моркви, а курочка врятувала півника? Про все це можна дізнатися з найкращих казок народів світу, які ми вибрали та озвучили спеціально для вас.

# data[].attributes.headline
Авторитет учителя

# data[].attributes.subject
Авторитет учителя

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
основа інтернет магазин

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
мій конспект

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
нова програма

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
усі заняття в групі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
книги для днз

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
конспекти уроків

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
електронний конструктор уроку

# data[].attributes.attachment_link.title
Авторитет педагога: як поводити себе з юними бунтарями

# data[].attributes.attachment_link.description
Інтернет магазин Видавничої групи "Основа" osnova.com.ua. Посібники для вчителів, зошити для учнів, наочність, диски для підготовки до уроків. Доставка по Україні

# data[].attributes.headline
Як поновити ресурси

# data[].attributes.subject
Як поновити ресурси

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Перед Новим роком час немов прискорюється. Особливо сильно це відчувають на собі вчителі, яким треба розподілити енергію між учнями-непосидьками та передсвятковими клопотами, а ще бажано самим залишитися радісними й повними сил. Як провести за кілька хвилин тест на вигорання, правильно обирати заняття, які наповнюють енергією, та навчитися робити кінезіологічні вправи для зняття тривоги, розповідає Марина Вострова, психотерапевтичний кінезіолог, тренер з розвитку емоційного інтелекту, авторка та ведуча тренінгових програм з налаштування гармонійних стосунків.

Більш явні симптоми - вас починають дратувати буденні ситуації, як-от коли на роботі хтось звернеться двічі з одного й того ж питання. Ба навіть звичайне спілкування з рідними тепер не таке вже й просте. Це означає, що вам починає бракувати внутрішніх ресурсів.

Понад усе я люблю...

Я щаслива (-ий), коли...

Я мрію...

Готова (-ий) навчитися...

Можу поділитися...

Домовтесь із напарником, хто розпочинає вправу. Важливо, щоб навколо вам нічого не заважало. Ця людина три хвилини поспіль говорить про те, що в неї на серці, чим хоче поділитися, що накипіло. Друга людина має слухати, але є певні правила. Слухати треба уважно й мовчки, не перебиваючи та не ставлячи запитань.

Спробуйте від 1 до 5 хвилин спостерігати за диханням чи за відчуттями в тілі або за тим, що відбувається в цей момент навколо нас. Дуже часто ми подумки або в минулому, або в майбутньому, а треба спробувати відчути себе в моменті "тут і зараз".

Інклюзивність

Книжка тижня

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Юрченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Підзарядка для вчителя: як поновити ресурси, коли сили на нулі - освітній блог | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Перед Новим роком час немов прискорюється. Особливо сильно це відчувають на собі вчителі, яким треба розподілити енергію між учнями-непосидьками та передсвятковими клопотами, а ще бажано самим залишитися радісними й повними сил.

# data[].attributes.headline
Про самооцінку вчителя

# data[].attributes.subject
Про самооцінку вчителя

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Також хочу навчати вчителів жестової мови - цим займатиметься громадська організація для роботи з дітьми з особливими освітніми потребами.

Звичайно. Коли батьки спілкуються російською, а діти російською і українською - це накладається. У жестовій мові ці слова важко перекласти, трансформувати і пояснити. Простіше показати, щоб запам'ятати - прикладом, малюнком.
Щоб вивчити цю мову, потрібно вмикати асоціативне мислення. Кожен жест позначає щось із життя.

Зараз я взагалі не лягаю спати. Сьогодні в Києві, завтра вже в Миколаєві розповідатиму про Global Teacher Prize Ukraine - як це було, як потрібно долучати наших педагогів до цього руху. І далі дуже насичено: після Миколаєва їду в Кременчук, звідти до Чернігова, потім у Київ.

Олександр Жук із дружиною Альоною перед нагородженням відзнакою Top 30 Under 30 від видання Kyiv Post у столичному готелі InterСontinental 11 грудня 2018 року

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Павлова

# data[].attributes.attachment_link.title
Переможець Global Teacher Prize Ukraine Олександр Жук: "Наші вчителі себе недооцінюють" - освітній блог | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Також хочу навчати вчителів жестової мови - цим займатиметься громадська організація для роботи з дітьми з особливими освітніми потребами. Звичайно. Коли батьки спілкуються російською, а діти російською і українською - це накладається. У жестовій мові ці слова важко перекласти, трансформувати і пояснити. Простіше показати, щоб запам'ятати - прикладом, малюнком.Щоб вивчити цю мову, потрібно вмикати асоціативне мислення.

# data[].attributes.headline
Дружба в соцмережах

# data[].attributes.subject
Дружба в соцмережах

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Дитячий та сімейний психолог, член Професійної асоціації дитячих аналітичних психологів Катерина Гольцберг пояснює, від яких публікацій у соцмережах вчителям слід утриматися, якщо сторінка відкрита, чи варто приймати заявки в друзі від учнів, як уникнути панібратства та як реагувати, коли дитина публікує щось таке, чого краще б не бачити.

"Освіторія" провела серед тисячі вчителів онлайн-опитування та запитала: "Чи спілкуєтесь ви з учнями в соцмережах?" Результати вражають: 76% педагогів відповіли "Так, це сучасно й зручно!" і тільки 24% сказали "ні": "Соцмережі - виключно мій приватний простір".

Психологія

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Юрченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Секрети дружби між вчителем і учнями в соцмережах: поради психолога - освітній блог | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Дитячий та сімейний психолог, член Професійної асоціації дитячих аналітичних психологів Катерина Гольцберг пояснює, від яких публікацій у соцмережах вчителям слід утриматися, якщо сторінка відкрита, чи варто приймати заявки в друзі від учнів, як уникнути панібратства та як реагувати, коли дитина публікує щось таке, чого краще б не бачити.

# data[].attributes.headline
Для концентрації уваги

# data[].attributes.subject
Для концентрації уваги

# data[].attributes.attachment_link.title
Сборник классической музыки для концентрации на учёбе Шопен, Вивальди, Бах, Шуберт и т д  classical

# data[].attributes.headline
Особливості мотивації підлітка

# data[].attributes.subject
Особливості мотивації підлітка

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Нейрофізіолог та співзасновник освітньої платформи Beehiveor Віктор Комаренко розповів про особливості розвитку мозку підлітків. "Освіторія" пропонує стислий конспект виступу науковця на конференції "Підлітки. Інструкція до дії", організованій "Освітнім експериментом".

Наші знання зберігаються саме в синапсах. Протягом дитинства формується максимальна кількість таких зв'язків. А в підлітковому віці (12-14 років) починається процес обрізки "зайвих" синапсів. Кожен нервовий контакт є дуже енергозатратною структурою для мозку, тож він прибирає ті з них, які рідко використовуються. Упродовж решти життя ми щосекунди втрачаємо близько 30 тисяч синапсів. Щоб запобігти цьому, треба створювати якомога більше нових синапсів.

Щоб урівноважити потреби й особливості підлітків, варто застосовувати project-based learning. Проектне навчання включає соціальну складову, тому старшокласники, маючи базові знання, поринають у вирішення творчих завдань, спільну роботу в групі. Саме тоді задіюється ендогенна увага, яка не вимагає надмірних витрат ресурсів з боку головного мозку і дає змогу бути зосередженим упродовж тривалого часу.

1. Уміння планувати і виконувати заплановане: у мозку підлітків іде боротьба двох структур - лобної кори і зон-спокусників (центру задоволення, центру страху), і частіше перемагають останні.

2. Сили волі - за це відповідає лобна кора. У підлітків вона працює неефективно, але активність цієї частини мозку з віком зростає.

3. Стабільної роботи головного мозку: 15-20 років - найактивніший період переформатування кори головного мозку, тому стабільність і раціональність - це не про підлітків.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Катерина Кисельова

# data[].attributes.attachment_link.title
Як долати лінь, тренувати увагу та чому так важливо помилятися - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Як долати лінь, тренувати увагу та чому так важливо помилятися - кейси та методики освіти на "Освіторія"!

# data[].attributes.headline
Віртуальне життя учителя

# data[].attributes.subject
Віртуальне життя учителя

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Автор тексту: Олена Юрченко

Чи може вчитель публікувати світлини в купальнику з відпустки? Це нормально, коли учні та вчителі спілкуються в соцмережах? Педагог має право на різкі висловлювання чи ненормативну лексику в особистому блогу? Де межа етики та коректності, розповідає спеціаліст з етикету Анна Чаплигіна.

У однієї людини одночасно може бути кілька ролей. Наприклад, жінка може бути і мамою, і донькою, і дружиною, і професіоналом у своїй сфері. Домінуючою є одна з цих ролей. Саме через її призму людину сприйматимуть інші. Найчастіше це професійна роль, у якої є два різновиди.

Перший - особистий бренд, або свідомо створений публічний образ. Яскравий приклад - бізнесмен-фрік Гарік Корогодський. Він свідомо вибудував свій "відв'язний" образ, відповідно до якого будь-які нестандартні вчинки будуть сприйматися природніми. Бізнесмен-фрік може бути і батьком-фріком, і чоловіком-фріком - навіть ексцентричні витівки сходитимуть йому з рук.

Позиція вчителя щодо поведінки в соцмережах має дозволяти приблизно той рівень свободи, з якою педагоги поводяться в школі. Адже віртуальний світ - це не паралельна реальність, а ще одна форма спілкування. Вона має бути приблизно такою ж, як і в реальному житті.

Вчитель у соцмережах - та ж особистість, що й у житті. Варто пам'ятати, що соцмережі - не ваша особиста затишна кімната, де ви сидите й чаюєте тет-а-тет. Це радше середньовічна площа, на якій ви декламуєте власні думки, де вас обговорюють і оцінюють.

Якщо вчителеві неодмінно хочеться "розшерити" пляжні знімки з відпочинку, моя єдина рекомендація - розподілити всіх підписників і друзів на групи "Сім'я", "Друзі", "Близькі друзі", "Колеги" й налаштувати приватність для кожної. Нехай тільки ваше близьке коло має доступ до особистих знімків.

Те саме стосується і письмових постів у соцмережах - слова вчителеві слід ретельно добирати. Як і у випадку з відвертими фотографіями, ви маєте право оприлюднити все, що завгодно. Свободу слова ніхто не відміняв. Ось тільки фідбек може нашкодити. Запитайте себе, чи готові відповідати на критику.

Головне правило: дорослі мають обговорити з дітьми правила поведінки в соцмережах: що можна виставляти на загал, а що має залишитись особистим. Звісно, якщо вчитель бачить потенційну загрозу, яку несе зміст фото- чи відеоконтенту учня чи учнівських груп у соцмережах, про це варто повідомляти насамперед батьків.

Ті мають поспілкуватися з дітьми та знайти причини агресивної поведінки й шляхи вирішення проблеми. Якщо батьки не можуть впоратися самі - треба запропонувати їм допомогу шкільного психолога. А ось груба критика й накази "негайно видалити пост" без попереднього обговорення сприятимуть поглибленню соцмережевого конфлікту.

Через накази й тиск діти будуть лише ретельніше приховувати внутрішні конфлікти. Їх варто не придушувати, а розв'язувати.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Юрченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Як вчителю поводитись у соцмережах за правилами етикету - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Як вчителю поводитись у соцмережах за правилами етикету - кейси та методики освіти на "Освіторія"!

# data[].attributes.headline
Уроки-квести

# data[].attributes.subject
Уроки-квести

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Що таке квест? Назва "квест" походить від англійського слова quest, що означає "пошук", "пошуки пригод". Сьогодні квест у школі - це гра, основним принципом якої є покрокове виконання заздалегідь підготовлених завдань. Квести можуть бути командними або індивідуальними.

Які види квестів існують?

1. Ескейп рум передбачає пошук виходу з одного чи кількох приміщень за допомогою захованих підказок. Зазвичай має обмеження у часі. Найчастіше - 1 годину.

2. Квест у реальності передбачає повне занурення в сюжетну лінію, яка базується на змісті відомих книг, фільмів або комп'ютерних ігор. Різновидом квесту в реальності є екшн-квест, який базується на виконанні героем активних дій, спрямованих на досягнення певної мети. Або хорор-квест, який має неабиякий успіх у поціновувачів гострих відчуттів.

3. Квест-перфоманс заснований на взаємодії команди гравців з акторами, які грають ролі як позитивних, так і негативних персонажів. Головним принципом тут є не пошук підказок, а вплив на сюжет шляхом прийняття рішення на основі аналізу ситуації.

4. Морфеус. Це особливий жанр квесту, в якому виконувати завдання гравці мають із зав'язаними очима.

Що таке квест-урок?

Це урок, на якому учням пропонується у формі квесту, тобто пошукової (часто пригодницької) гри виконати низку різноманітних логічних дій, спрямованих на отримання кінцевого результату.

Квест-урок стимулює розвиток логічного мислення, привчає дітей розмірковувати над завданням, різнобічно оцінювати ситуацію, аналізувати інформацію з точки зору значимості, важливості та необхідності, дозволяє пов'язувати матеріал кількох предметів, залучаючи логіку і критичне мислення.

До того ж він дає можливість дітям відчувати себе безпосередніми учасниками навчального процесу, а не залишатися спостерігачами і споживачами інформації, пропонованої вчителем.

Емоційність процесу, пов'язана із отриманням результатів і проходженням етапів квесту, сприяє кращому запам'ятовуванню інформації.

Де провести квест-урок?

Провести такий урок можна як на свіжому повітрі - у шкільному дворі, на стадіоні, у парку, на екскурсії, так і в приміщенні - у класі, в спортивній залі, в музеї тощо.

При цьому завдання головоломки можуть бути різними: розшукати предмети, розв'язати задачу, відповісти на запитання, знайти певні предмети, розшифрувати правило, цитату, фінальну тему уроку, розшукати вихід з приміщення, знайти людину, яка відповість на запитання тощо.

Чи відрізняється структурно квест-урок від інших шкільних уроків?

Структура квест-уроку зазвичай є такою:

організаційна частина;

мотивація навчальної діяльності;

актуалізація опорних знань;

проходження квесту;

підбиття підсумків і обговорення результатів роботи.

Які етапи підготовки навчального квесту?

1. Визначення теми і мети квесту.

2. Підготовка сюжету.

3. Визначення ролей учасників.

4. Формулювання завдань.

5. Пошук джерел інформації, якими користуватимуться учні.

6. Створення системи оцінювання.

Яка послідовність проходження квесту на уроці?

завдання → запитання → пошук відповіді → аналіз отриманої інформації → перехід до наступного запитання.

Що допоможе вдало провести квест-урок?

Тема має бути сформульована таким чином, щоб одразу захопити своїм змістом і зробити зрозумілими сферу пошуку та подальші кроки. Тут має бути присутній ігровий елемент, але в той же час має бути зрозумілою проблема.

Визначення ролей. Відповідно до сформульованої мети уроку і теми квесту треба об'єднати учнів у групи, чітко визначивши при цьому обов'язки, права, особливості створюваної ситуації, кінцеву мету. Цікавості уроку додасть конкуренція між групами.

Спільність дій. Інтерактивність. Обов'язковою умовою вдалого проведення квест-уроку є спільність дій учнів. Шукаючи відповіді на запитання, розв'язуючи задачі, розгадуючи загадки, вони не тільки самі вчаться, а й вчать одне одного, обмінюються досвідом і знаннями. Спільність дій сприяє й тому, що інформація, яка була невідома одній дитині, або забута нею, засвоюється і запам'ятовується в умовах підвищеної емоційності, яка створюється у тому числі й завдяки командній роботі.

Формулювання завдань є одним із найскладніших етапів підготовки квест-уроку. Це мають бути не просто запитання, що потребують відповіді, а творчі, цікаві, захопливі задачі, для розв'язання яких необхідно креативно і оригінально застосувати наявні знання.

Правила квесту мають бути чітко сформульовані й зрозумілі для всіх учасників. Необхідно стежити за тим, щоб ніхто з учнів їх не порушував.

Сюжет повинен зацікавити і захопити, але в той же час має відповідати навчальній меті.

Що може заважати при проведенні квест-уроків?

Кількість учасників має відповідати завданням квесту, кількості інформації, меті уроку тощо. Кожен учень має брати участь у роботі. Інакше немає сенсу проводити такий урок.

Обов'язково треба пам'ятати про обсяг пропонованої інформації. Якщо її буде забагато, гра може затягнутися, а діти - втомитися.

Складність завдань має відповідати знанням і можливостям учня. Тобто вони не можуть бути надзвичайно простими. Проте й не повинні перевантажувати дитину. Якщо буде надто складно - школярам стане нецікаво.

На сьогодні поширеною формою квест-уроку є веб-квест, який не тільки робить навчання жвавим і цікавим, а й вчить дітей працювати з інформацією, використовувати різноманітні інформаційні ресурси, підвищує рівень інформаційної грамотності. Веб-квест може бути застосований при дистанційному або інклюзивному навчанні, оскільки дозволяє працювати із завданнями відокремлено.

Які етапи створення веб-квесту?

1. Визначення теми.

2. Пошук сайту, на якому розміщено шаблон для створення веб-квесту.

3. Формулювання завдання.

4. Створення системи оцінювання.

5. Знаходження джерел інформації, якими користуватимуться учні.

6. Розміщення квесту на веб-сайті.

7. Яка послідовність проходження навчального веб-квесту?

Зазвичай вона буває такою:

завдання → запитання → робота з інтернет-ресурсами → аналіз отриманої інформації → перехід до наступного запитання.

Корисну інформацію, що допоможе при створенні квест-уроків, а також зразок такого уроку ви можете відшукати у Бібліотеці "На Урок".

Бажаєте більше дізнатися про те, що таке квест, які типи квестів бувають, як найкраще підготувати урок-квест і застосувати веб-квест як варіант дистанційного навчання, які особливості проведення квестів у позанавчальний час, а також поговорити про партнерство, довіру і результати? Відвідайте тематичний вебінар "Методика створення та проведення навчальних квестів", який відбудеться 26 липня о 18.00. І цікавинка наостанок! На учасників вебінару чекає сюрприз-занурення від нашої спікерки Наталії Борисенко.

# data[].attributes.attachment_link.title
Навчальний квест: навчати, шукати, грати

# data[].attributes.attachment_link.description
Що таке квест? Назва "квест" походить від англійського слова quest, що означає "пошук", "пошуки пригод". Сьогодні квест у школі - це гра, основним принципом якої є покрокове виконання заздалегідь підготовлених завдань. Квести можуть бути командними або індивідуальними. Ескейп рум передбачає пошук виходу з одного чи кількох приміщень за допомогою захованих підказок.

# data[].attributes.headline
Недискримінаційний підхід в навчанні

# data[].attributes.subject
Недискримінаційний підхід в навчанні

# data[].attributes.body
Як зробити школу дружньою для кожної дитини? Як створити атмосферу взаємоповаги й підтримки у класі?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Безкоштовний курс

9 модулів

30+ лекцій

Інформація про курс
Давайте зробимо школу територією, де поважають гідність кожної людини!
ГО "Студена" спільно зі студією онлайн-освіти EdEra розробила курс "Недискримінаційний підхід в навчанні" - безкоштовний та доступний для всіх. Цей проект створюється у межах Нової Української Школи, і спрямований на протидію дискримінації в освітньому середовищі.

Пропонуємо вашій увазі модуль "Протидія цькуванню" від Галини Корнієнко, тренерки з питань протидії всім формам дискримінації та ксенофобії ГО "Донбас COC". Ви познайомитеся з основними поняттями цькування (булінґу), розглянете практичні ситуації в школі та складете власний план дій для протидії цькуванню у вашому навчальному закладі.

Кожна людина грає власну роль у суспільстві. Важливо поважати це різноманіття, і з раннього віку навчати, що інакший - не означає гірший. Лектори онлайн-курсу ознайомлять вас із базовими поняттями толерантності, прав людини, недискримінації і нададуть багато матеріалу, який можна використовувати в практичній площині.

Як зробити школу дружньою для кожної дитини? Як створити атмосферу взаємоповаги й підтримки у класі? Як переконатися, що "права дитини" та "дитиноцентризм" - не просто слова? Про це та більше ви дізнаєтеся в онлайн-курсі "Недискримінаційний підхід у навчанні".

Перед записом на курс, будь ласка, заповніть анкету: http://bit.ly/register-bullying

Проходьте модуль "Протидія цькуванню" з 20 травня і залишайте коментарі! Ми обов'язково врахуємо їх під час роботи над курсом.

Для кого цей курс:

Вчителі початкових класів

Шкільні адміністрації

Батьки школярів

Усі хто цікавиться недискримінаційним викладанням

Програма курсу

Модуль 1. Критичне сприйняття інформації

Модуль 2. Дискримінація та толерантність

Модуль 3. Дискримінація у школі

Модуль 4. Протидія цькуванню

Модуль 5. Гендер і нерівність у суспільстві

Модуль 6. Гендерні відносини і розподіл влади

Модуль 7. Гендерна соціалізація

Модуль 8. "Прихований навчальний план" сучасної школи

Модуль 9. Критична педагогіка

Онлайн-курс у цифрах Дата початку навчання

Часті запитання
Щоб побачити відповідь - натисніть на "+"

1. Чи є цей курс обов'язковим для вчителів/вчительок початкових класів? Цей курс не є обов'язковим. Проте ми радимо його пройти, якщо вас цікавить питання створення у класі атмосфери, дружньої до дитини. Наш курс спрямовано на протидію цькуванню та насильству в школі, а це, на жаль, досить поширене явище у шкільному середовищі. Проходячи наш курс, ви навчитеся не допускати цих неприємних явищ у своєму класі/школі/колективі.

2. У який час проходить навчання? Усі навчальні матеріали публікуються на платформі EdEra та доступні 24/7 (цілодобово). Це означає, що необов'язково починати навчання саме в час відкриття матеріалів. Навчатися можна у будь-який зручний для Вас час.

3. Як довго можна проходити курс? Курс можна проходити стільки часу, скільки вам потрібно. Реєстрація на нього буде відкритою постійно.

Реєстрація доступна 4. Як зареєструватися на курс? цілодобово! Для реєстрації на курс необхідно бути зареєстрованим на сайті EdEra. Якщо Ви не зареєстровані на сайті EdEra, необхідно заповнити реєстраційну форму й створити обліковий запис.УВАГА! Для реєстрації на сайті необхідно мати особисту електронну пошту. Якщо у Вас її ще немає, обов'язково створіть пошту перед реєстрацією. НЕ реєструйтеся на сайті, використовуючи електронні скриньки з російськими доменами (закінчуються на .ru). Ці сервіси заборонені в Україні.

Щоб записатися на курс, натисніть кнопку "Записатися на курс", що зверху на цій сторінці.Уважно заповніть всі поля реєстраційної форми, особливо e-mail (електронна пошта). Вона має бути написана англійською мовою, без пробілів, наприклад: ivanov@gmail.com. Вчитель має бути зареєстрований на сайті через персональну електронну пошту, а НЕ через пошту школи. У рядку "Ім'я для форумів" напишіть Ваше ім'я та прізвище: англійською мовою, без пробілів, через нижнє підкреслення ( _ ). Наприклад, ivan_ivanov. Пароль має складатися не менше ніж з 8 символів (англійською мовою) та цифр. Заповнивши всі поля натисніть на "Створити обліковий запис". Опісля вам прийде лист на пошту з посиланням на активацію вашого профілю на сайті. Курс має відображатися у вашому персональному кабінеті за посиланням: https://courses.ed-era.com/dashboard, що свідчить про УСПІШНУ реєстрацію!

Якщо ви вже зареєстровані на сайті EdEra, реєстраційну форму заповнювати не потрібно! Натомість натисніть на кнопку "Вхід", введіть електронну пошту й пароль, знову натисніть на кнопку "Вхід". Далі вже оберіть та перейтідь до обраного онлайн-курсу. Курс має відображатися у вашому персональному кабінеті за посиланням:https://courses.ed-era.com/dashboard, що свідчить про УСПІШНУ реєстрацію!

Як переконатися в тому, що Ви зареєструвалися на курс, читайте в пункті 3.

5. Я директор(-ка)/вчитель(-ка) і хочу створити один обліковий запис для всіх своїх колег. Так можна? Ні. Якщо Ви так зробите, ваші колеги не отримають персоналізований сертифікат за проходження матеріалів курсу. Єдина можливість навчатися та отримати сертифікат - кожному мати власний обліковий запис. Тому вчитель має бути зареєстрований на сайті через персональну електронну пошту.

Під час реєстрації на вашу електронну пошту (e-mail) має прийти лист з підтвердженням реєстрації на сайті. Це займає кілька хвилин. Якщо ж лист не надійшов, перевірте папку "Спам" на вашій електронній пошті. Ось як приблизно виглядає лист про активацію облікового запису: Вітаємо на EdEra!6. На мою електронну пошту не приходить лист про активацію облікового запису. Що робити?

Дякуємо за реєстрацію на нашій платформі
Щоб активувати свій обліковий запис, будь ласка, натисніть на посилання нижче (ви також можете скопіювати та вставити посилання в адресний рядок вашого браузера).
https://courses.ed-era.com/activate/5b1e6ad667db4823483a61a5720f66
Якщо ви не створювали обліковий запис, не потрібно нічого робити - ви більше не будете отримувати від нас листів.
БУДЬ ЛАСКА, НЕ ВІДПОВІДАЙТЕ НА ЦЕЙ ЛИСТ! З будь-яких додаткових питань звертайтеся на info@ed-era.com.
З повагою, команда EdEra.
Більше ніяких листів підтвердження не буває! Тож якщо ви отримали цей лист і натиснули на посилання, не потрібно очікувати більше ніяких підтверджень.
Якщо листа немає, напишіть нам на info@ed-era.com і обов'язково вкажіть адресу електронної пошти, з якої Ви реєструвалися.
Не відповідайте на цей лист! Цей лист надсилається системою автоматично. Ніхто не перевіряє відповіді на цей лист. Якщо у вас є питання, адресуйте їх на info@ed-era.com (але спочатку уважно передивіться запитання цієї секції).

7. Як перевірити, чи я зареєструвався/зареєструвалася на курс? Зауважуємо! На пошту не приходить підтвердження реєстрації на курс!

Звертаємо увагу, що на електронну поштуНЕ приходить підтвердження реєстрації на курсі! Щоб перевірити, чи Ви зареєстровані, потрібно увійти до свого облікового запису. Курс має відображатися у вашому персональному кабінеті за посиланням: https://courses.ed-era.com/dashboard, що свідчить про УСПІШНУ реєстрацію! Праворуч від назви курсу є кнопка "Переглянути курс" - натиснувши на неї, Ви потрапите на платформу, де й відбуватиметься навчання.

Якщо курсу для вчителів у кабінеті немає, то перейдіть за посиланням за посиланням:https://ed-era.com/inclusion-teachers й натисніть на "Записатися на курс". Так курс з'явиться у Вашому кабінеті.

Якщо акаунт тимчасово заблоковано, то була здійснена певна кількість невдалих спроб входу (наприклад, якщо Ви забули свій пароль). У таких випадках акаунт автоматично блокується на 20 хвилин. Треба просто зачекати 20 хвилин і повторно увійти. Якщо увійти не вдається, тому що Ви забули пароль, слід натиснути на посилання 8. Мій акаунт (обліковий запис) тимчасово заблоковано. Чому? Що мені робити?"Забули пароль?" нижче під полем паролю та створити новий пароль.

9. Я не встиг/встигла пройти модуль/виконати завдання/інше. Що робити? Усі матеріали курсу, включно із завданнями, доступні на платформі 24/7 (цілодобово). Публікація матеріалів нового модулю НЕ ОЗНАЧАЄ закриття попереднього. Тому проходити модулі та виконувати завдання можна в будь-який зручний для Вас час.

Після закінчення навчання Ви отримаєте безкоштовний електронний сертифікат. Сертифікат отримують слухачі, які до закінчення навчання набрали 60 та більше відсотків (балів). Зверніть увагу, що саме виконання тестових завдань впливає на фінальний результат, необхідний для отримання сертифікату.10. Що я отримаю після завершення курсу?
Сертифікат створюється автоматично щонеділі й з'явиться у Вашому персональному кабінеті за посиланнямhttps://courses.ed-era.com/dashboard. Якщо Ви не отримали свій сертифікат у неділю після завершення Вами курсу, напишіть нам на info@ed-era.com.

11. Чи впливають публікації на форумі ("Обговорення") на мій прогрес? Ні. Участь в обговоренні не оцінюється та не впливає на фінальний результат. На форумі Ви можете знайомитися та спілкуватися з колегами, брати участь у дискусіях, ставити запитання викладачам й експертам курсу, а також адміністрації платформи.

12. Коли курс завершиться, матеріали ще будуть доступні? Так, усі навчальні матеріали - відео, додаткові матеріали, завдання - зберігаються на платформі та залишаються доступними в будь-який час.

Будь-які додаткові запитання стосовно курсу чи платформи надсилайте, будь ласка, на електронну адресу 13. У мене виникли запитання, відповідь на які я не знайшов/знайшла. info@ed-era.com.

Організації-розробники

За підтримки

Цей курс представлений ГО "Студена" в рамках проекту "Програма сприяння громадській активності "Долучайся!", що фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID) та здійснюється Pact в Україні. Зміст матеріалу є винятковою відповідальністю Pact та його партнерiв i не обов'язково відображає погляди Агентства США з міжнародного розвитку (USAID) або уряду США.

Перевірка дійсності сертифікатів

# data[].attributes.attachment_link.title
Недискримінаційний підхід у навчанні

# data[].attributes.attachment_link.description
Зробімо школу територією, де поважають гідність кожної людини! Реєструйтеся на онлайн-курс "Недискримінаційний підхід в навчанні"

# data[].attributes.headline
Про погляди на світ

# data[].attributes.subject
Про погляди на світ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Якщо запитати муху, чи є в околицях квіти, вона відповість:

- Не бачила жодних квітів. Зате гною в цій ось канаві повнісінько.

І муха почне перераховувати всі смітники й помийні ями, на яких побувала.

Запитайте бджолу, чи бачила вона в околицях якісь нечистоти, і вона відповість:

- Нечистоти? Ні, не бачила ніде. Тут так багато запашних квітів!
Шлях бджоли і шлях мухи
У давній культурі є поняття двох основних типів свідомості людини: свідомість (менталітет) мухи і свідомість (ментальність) бджоли.

У чому відмінність? І муха, і бджола однаково потрібні в природі. І та, і інша люблять солодке. Вони можуть жити в одному просторі, але зовсім різними життями.

Бджола цілеспрямовано летить до квітів і видобуває нектар, з якого потім зробить мед.

Муха теж летить до квітів, але дорогою постійно відволікається на зустрічні коров'ячі та конячі кізяки і зацікавлено починає роздивлятися: а що ж це таке? Спускається вниз уважно подивитися і все з'ясувати...

У підсумку вона так занурюється у всебічне дослідження гною, що найчастіше взагалі забуває, що летіла до квітів.

Бджола, натомість, навіть залетівши на смітник, шукає квіти, які дадуть їй нектар і пилок. Муха ж, залетівши і в чудовий сад, обов'язково знайде сміття і бруд.

Так само і люди. Кожен з нас серед інформаційних полів вибирає шлях або бджоли, або мухи.
Свідомість мухи
Людина зі свідомістю мухи завжди помічає "коров'ячі кізяки". А головне - вона завжди хоче детально дослідити це питання. Хто залишив? Коли? Чому Петрови розлучаються? Чому в країні криза і хто винен? У кожному "коров'ячому кізяку" треба длубатися обов'язково і дуже довго. Всебіч обговорити, припустити, розслідувати...
Свідомість мухи - знаходити в усьому негатив і занурюватися в нього
Люди-мухи в усьому помічають лише негатив, в будь-якій ситуації вони постійно чимось невдоволені. Виходячи з дому, всуціль не бачать сонця, а лише сміття і нечистоти на газоні. Між переглядом цікавого й мудрого фільму і кримінальної телепередачі неодмінно виберуть останнє.
Свідомість бджоли
Людина зі свідомістю бджоли знає, що в світі існує добро і зло, краса і сміття, низьке й високе. Вона чітко усвідомлює, що це її вибір - звертати увагу на те або інше, повсякчас концентруватися на негативному або позитивному. Людина-бджола прагне нести в світ тільки добро і позитивні емоції й новини. Вона не перекидає на інших свої проблеми, рідко ниє й скиглить і ніколи й нікого злостиво не критикує і не засуджує, не зневажає, не принижує і не проклинає. Завжди намагається знайти у всьому кращі сторони і прагне до позитивного мислення, - як бджола, що рухається до нектару, стараючись оминаючи бруд, помийні ями і смітники.
Свідомість бджоли - знаходити позитив і радіти життю
Бджолі абсолютно нецікаві чуже сміття й бруд. Вона хоче бачити красу квітів, вдихати їх аромат і збирати нектар. Її цікавлять лише хороші якості, тобто позитив, краса, користь - все найкраще.
Хто Ви - бджола чи муха?
А тепер задумайтеся - чия поведінка вам ближча? Як часто ви відволікаєтеся на різне сміття на шляху до нектару, до своєї мети? Як ви ведете себе в різних життєвих ситуаціях - як бджола чи як муха?

Побачивши прекрасне, вловивши аромат квітів і спробувавши нектар, намагайтеся повертатися до цього все частіше і частіше. Важливо не втрачати орієнтир, а зробити націленість на позитив - стилем мислення, способом життя.
Наше сприйняття притягує ту реальність, на яку спрямована наша увага
Коли на вашому шляху зустрінуться коров'ячі чи конячі або ж собачі кізяки, не звертаючи на них великої уваги, летіть далі!

Перший і найголовніший крок до здійснення корінних і довготривалих змін у житті - розуміння суттєвої, принципової різниці між цими двома типами свідомості й мислення: бджоли і мухи.

Другий крок - зробити рішучий і усвідомлений вибір на користь свідомості й мислення бджоли.

Третій - повсякчас прагнути, старатися й вчитися постійно й неухильно дотримуватися цього вибору. Допоки це не стане вельми твердим і однозначним стрижнем і суттю нашого життя. І що, до того ж, - безсумнівно та однозначно і явно позитивно - впливатиме і на стан нашого фізичного здоров'я.

Ми, зазвичай, знаходимо тільки те, що шукаємо.

Приємного польоту!
За матеріалами
Залиште свій коментар

коментарів

# data[].attributes.attachment_link.title
Два погляди на світ

# data[].attributes.attachment_link.description
Якщо запитати муху, чи є в околицях квіти, вона відповість: - Не бачила жодних квітів. Зате гною в цій ось канаві повнісінько. І муха почне перераховувати всі смітники й помийні ями, на яких побувала. Запитайте бджолу, чи бачила вона в околицях якісь нечистоти, і вона відповість: - Нечистоти? Ні, не бачила ніде.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Видавництво Старого Лева

# data[].attributes.attachment_link.title
7 принципів фінської освіти

# data[].attributes.attachment_link.description
Terve &nbsp;&nbsp;Низка міжнародних досліджень показала, що фінська освіта є однією із найбільш ефективних у світі. Система освіти Фінляндії займає перше місце за показником рівня знань, кількістю діт

# data[].attributes.headline
Агресивні учні: як бути

# data[].attributes.subject
Агресивні учні: як бути

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Конфліктологи стверджують, що за останні чотири роки градус агресії серед українських школярів зріс у кілька разів. На це впливає багато чинників, у тому числі загальна ситуація в країні. Школярі навіть підсвідомо можуть прагнути влаштовувати бійки і сутички між собою та втягувати в конфлікти вчителів. Як діяти викладачу в таких ситуаціях, пояснює Олеся Геращенко, виконавчий директор центру Conflicta.net та голова НГО "Український центр злагоди".

Вчитель має спокійним упевненим рухом взяти дитину, що агресує, за руку і провести до іншої кімнати, де можна залишитися сам на сам. Річ у тім, що часто діти демонструють таку поведінку "на куражі", коли отримують задоволення від того, що інші спостерігають за їхнім "виступом".

Спробуйте відволікти школяра спокійними простими запитаннями. Підбирайте їх залежно від віку дитини. Наприклад: "Тобі не холодно? Ти весь тремтиш", "Що тобі потрібно для того, щоб заспокоїтися? Хочеш води?", "Бачиш, що то за пташка за вікном полетіла?" Лише після того, як дитина заспокоїться, слід попросити: "Розкажи мені про причини, через які ти так поводишся".

Наприклад, жбурляння папірців у вчителя чи однокласника - це висловлення позиції. А який інтерес ховається за нею - може пояснити лише сам агресор. Тому варто запитати: "Що ти хочеш сказати, коли так робиш? Про що твоя дія? Що ти демонструєш? Навіщо ти тут - отримувати знання чи проводити час?"

Застосовуйте метод відкритих запитань, щоб школярі почали озвучувати свої потреби. Тоді вчитель має висловити у відповідь свої, щоб побачити, де вони пересікаються. Однак завершувати необхідно категорично: "Треба, щоб це припинилося просто зараз".

Потреби дітей - комфорт і безпека. Якщо викладач надто вимогливий і влаштовує контрольні без попередження, то може сказати школярам таке: "Бачу, ви незадоволені несподіваними контрольними. Це впливає на ваше відчуття безпеки. Якщо це некомфортно для вас, я буду попереджати за кілька днів, щоб ви мали змогу підготуватися, а страх отримати погану оцінку не викликав негативної реакції".

Батьки дитини-агресора і так у складному становищі, надмірний тиск може змусити їх захищатися, а не знаходити консенсус. Спершу треба їх уважно вислухати: можливо, у родини виникли серйозні проблеми і їй потрібна допомога. У жодному випадку вчитель не повинен допускати, щоб одні батьки сварили інших. Викладач має володіти компетенцією дипломата-посередника.

Запитуйте в обох сторін: "Що відбулося? Що це для вас означає? Як ви бачите цю ситуацію в майбутньому?" Батьки мають зрозуміти, що їх об'єднує спільна мета - безпека їхніх дітей. Тому разом треба думати, як вирішити проблему.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як діяти вчителю, якщо уроки зриває агресивний учень

# data[].attributes.attachment_link.description
Конфліктологи стверджують, що за останні чотири роки градус агресії серед українських школярів зріс у кілька разів. На це впливає багато чинників, у тому числі загальна ситуація в країні. Школярі навіть підсвідомо можуть прагнути влаштовувати бійки і сутички між собою та втягувати в конфлікти вчителів. Як діяти викладачу в таких ситуаціях, пояснює Олеся Геращенко, виконавчий директор...

# data[].attributes.headline
Сінгапурська модель

# data[].attributes.subject
Сінгапурська модель

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Newtonew - медиа о современном образовании

# data[].attributes.attachment_link.title
Каждому по достоинствам: уроки сингапурского эксперимента

# data[].attributes.attachment_link.description
Образование в молодом городе-государстве - одно из самых эффективных в мире по целому ряду показателей. Каким способом и какой ценой этого удалось добиться? Какие уроки мы можем извлечь из сингапурского "образовательного чуда"?

# data[].attributes.headline
Про українців треба знати

# data[].attributes.subject
Про українців треба знати

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Україна для українців

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Мультимедійна виставка "26 українців, що змінили історію" від mfa.gov.ua.

26 українців, які змінили історію

Вам сподобалася ця стаття? Поділіться з друзями!

Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть "Ctrl+Enter"

Луцький житловий будинок отримав звання найдовшого житлового будинку у світі!

# data[].attributes.attachment_link.title
26 українців, які змінили історію

# data[].attributes.attachment_link.description
Мультимедійна виставка "26 українців, що змінили історію" від mfa.gov.ua. 26 українців, які змінили історію Вам сподобалася ця стаття? Поділіться з друзями! Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть "Ctrl+Enter" Луцький житловий будинок отримав звання найдовшого житлового будинку у світі!

# data[].attributes.headline
Про одного з кращих учителів України

# data[].attributes.subject
Про одного з кращих учителів України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Давня мудрість говорить: Хто стоїть на місці, той відстає

А хто не хоче відставати, мусить рухатися вперед, і не зупинятися, досягнувши вершини, а підійматися вище. У цьому ц полягає основна місія сучасного учителя.

Вже не достатньо бути на уроці та поза ним актором, режисером, діловодом, диригентом, дипломатом, психологом, новатором і компетентним фахівцем. Модель сучасного вчителя передбачає готовність до застосування нових освітянських ідей, здатність постійно навчатися, бути у постійному творчому пошуку. Ці якості не видаються додатком до диплома про педагогічну освіту, а формуються у щоденний учительській праці.

Сучасна методика управління школою пропонує керівникам загальноосвітніх закладів розробити "Програми зрощення педагога". Але в цьому питанні досить лише поширених форм методичної роботи таких, як методичні наради, практичні семінари, методичні об`єднання чи виїздні консультації. Та й не це є головним у зрошенні Вчителя. Головне - розгледіти, а іноді - відчути здатність до творчості, вчасно дати поштовх, яких викликає бажання ступити уперед. І якщо досвідчений методист зуміє розпізнати цей паросток, докладе певних зусиль для його розвитку, результат перейде очікування.

З чого почати роботу? Початок роботи потребує чіткого визначення:

на якому рівні професійної компетентності знаходиться конкретний вчитель у даний час;

наскільки він здатен до зростання;

чи здатний до самоосвітньої діяльності;

якої саме методичної допомоги він потребує тощо.

Некомпетентність професійна є значним недоліком у будь-якій професії, оскільки вона є причиною претензій і нарікань, тож почнемо з визначення цього терміну. Враховуючи дуже схоже трактування понять "компетенція", "компетентний", та "компетентність" у Тлумачному словнику, вважаємо найбільш точним таке трактування "Компетентність - міра відповідальності знань, умінь і досвіду осіб певного соціально-фахового статусу реальному рівню складності виконуваних ними завдань і розв`язуваних проблем. На відміну від терміну "кваліфікація", включає, крім суто професійних знань і умінь, що характеризують кваліфікацію, такі якості, як ініціатива, співробітництво, здатність до роботи в групі, комунікативні здібності, уміння вчитися, оцінювати, логічно мислити, відбирати і використовувати інформацію".

Оскільки урок - це головний простір для учителя й аналітичної роботи адміністрації школи, то на шкільному етапі діагностики звичайний для кожного адміністратора внутрішкільний контроль вже є видом діагностики професійної компетентності педагогічних працівників. Адже, за словами В.О.Сухомлинського "учитель повинен більше працювати не на уроці, а готуючись до нього". Спостереження і вивчення документації, бесіди і анкетування та їх правильний аналіз допоможуть визнати рівень майстерності вчителя.

Проаналізувати отримані дані, і визначивши рівень майстерності вчителя, доцільно використати критерії якісних результатів діяльності вчителя, які допоможуть провести своєрідний моніторинг, наскільки творчо працює вчитель.

Наступним кроком буде визначення утруднень учителя у навчально-виховному процесі. Компетентність не означає відсутності утруднень у вчителя під час виконання своєї ролі, як предметника, так і вихователя.

Труднощі у вчителя в школі найчастіше викликають зовнішні чинники. Вони залежать від рівня його компетентності, а значить і від його освітньої та моральної підготовленості до педагогічної роботи, його ставлення до обраної справи, ступеня покликання та професійної придатності.

Одним з найбільш ефективних засобів підвищення професійної компетентності вчителя вбачаємо у самоосвітній діяльності. "Про сесійна самоосвіта педагога - свідома діяльність з удосконалення своєї с особистості як фахівця: адаптування своїх індивідуального неповторних якостей до вимог педагогічної діяльності, постійне підвищення професійної компетентності та неперервне вдосконалення якостей своєї особистості". А оскільки навчити самого себе значно складніше, ніж когось, вона передбачає методичний супровід. Він має бути багаторівневий і обов'язково - поступовий.

На підготовчому етапі волику роль відіграє готовність до постійного зросту, до творчості. І хоча, на жаль, учитель змушений віддавати значну частину часу родині веденню домашнього господарства, та іншому позитивна оцінка діяльність обов'язково призведе до усвідомлення необхідності постійної самоосвіти.

Головним етапом підготовки вчителя до самоосвітньої діяльності вважається діагностичний. Сучасна педагогіка дає широкий спектр форм і методів діагностики рівня педагогічної майстерності (анкети, опитувальники, тести, програми), які допоможуть визначити рівень методичної підготовки вчителя, педагогічної майстерності.

Але результативність самоосвітня діяльність матиме тоді, коли правильно спланована (можна щодня гортати сторінки науково-методичної преси чи спеціальних сайтів Інтернету і залишатися на низькому рівні). Саме тому виключного значення надаємо програм самоосвітньої діяльності вчителя. Правильно розроблені програми, плани дадуть змогу педагогові відчути свої можливості, а, значить, зробити ще один крок далі я пропоную орієнтовні плани самоосвітньої діяльності вчителя.

Часом доводиться спостерігати ситуації, коли після проведення науково-методичного семінару, учитель, навіть "вищої" категорії, висловлює думку, що захід був "аж надто науковим", що у робочому навчально-виховному процесі закладу, застосовувати пропоновані форми нереально. А вчитель, що вже був обізнаний з проблемою, щиро дякував, зауважуючи, що він саме до цього етапу підійшов, і показані (пропоновані) шляхи вирішення йому допоможуть у роботі, сприятимуть самостійному творчому пошуку.

За словами Сухомлинського "...немає людей більш допитливих, невгамовних, більш одержимих думками про творчість, як учителі". Оскільки творчість - "це діяльність, результатом якої є щось якісно нове, неповторне, оригінальне і навіть суспільно-унікальне", то кожного керівника закладу чи методиста турбує питання: як сформувати здібність до творчої роботи, і як підтримувати світоч творчості, щоб він якомога довше не загасав, і давав плоди.

Устремлінню до творчого зростання вчителя знову ж таки сприяє постійна самоосвітня діяльність у поєднанні з стимулюючими факторами. Психологи доводять, що кожна особистість потребує досягнень, більш того, устремління до успіху - процес керований, а до самовдосконалення - природний, даний нам від народження. Стимулювання діяльності творчого вчителя є однією з функцій адміністрації школи. Причому можна виділити зовнішні стимули, які сприяють розвитку творчої активності, які є ведучими. Для вчителя я вважаю особливо великого значення набувають такі стимули як: повага жителів міста і членів колективу, співпраця з учнями і колегами, доброзичливі стосунки з адміністрацією, підвищення кваліфікації, творча атмосфера у колективі, використання досвіду інформаційної діяльності тощо.

Не останню роль серед умов, що впливають на розвиток творчої особистості відіграють морально-психологічні умови у школі - відсутність конфліктів, атмосфера взаємоповаги один до одного, пошани й гордості за свою професію, керівник який зуміє розгледіти творчі здібності вчителя, підтримати його і направити діяльність у потрібному напрямку. Навчання вчителя не може мати зупинок, перерв, не може закінчуватися. К.Ушинський зазначав "Учитель живе до тих пір, доки вчиться, як тільки він перестає вчитися в ньому вмирає вчитель".

Самовдосконалення як соціальний процес базується на вимогах суспільства та професії до особистості фахівця. Причому вимоги, що пред'являються спеціалісту, повинні бути вище тих можливостей, що має людина (Бодальов О.). Ще однією важливою передумовою процесу самовдосконалення є ставлення самого фахівця до вимог, що висуваються. Звісно, якщо він байдуже ставиться до них, про розвиток особистості не йдеться. Необхідно формувати самосвідомість людини як творчого професіонала. Зміст такої підготовки ґрунтується перш за все на гуманістичному уявленні про завдання професійної діяльності, бажаних якостях людини, зокрема ЇЇ фахової свідомості та мислення, творчих активних дій у рамках відведеної компетенції.

Структура процесу самовдосконалення з 4-ох етапів:

самоусвідомлення та прийняття рішення здійснювати процес самовдосконалення;

планування та вироблення програми самовдосконалення;

безпосередня практична діяльність з реалізації поставлених завдань, пов'язаних із роботою над самим собою;

самоконтроль та самокорекція цієї діяльності.

Професійне самовдосконалення педагога здійснюється через самоосвіту активну участь у різноманітних методичних заходах, що проводяться в навчальному закладі чи в районі, місті, та самовиховання.

Самоосвіта педагога - це провідна форма вдосконалення професійної компетентності, що полягає в засвоєнні, оновленні, поширенні й поглибленні знань, узагальненні досвіду шляхом цілеспрямованої, системної самоосвітньої роботи, спрямованої на саморозвиток та самовдосконалення особистості, задоволення власних інтересів і об'єктивних потреб освітнього закладу.

Самоосвіта педагога не повинна зводитися до відновлення знань, якими він оволодів у вузі, мова йде про ознайомлення з новітніми педагогічними та психологічними дослідженнями, пошук нових напрямків у методиці та організації навчально-виховного процесу, розгляд на високому науковому рівні педагогічних проблем, що викликають утруднення в практичній роботі.

Як же раціонально спланувати самоосвітню діяльність, щоб мати дійсно ефективний результат? Проблема самоосвіти педагога в контексті його професійної самосвідомості має поступальний рух.

Як я говорила раніше, щоб педагог мав мотивацію на самоосвіту й саморозвиток, потрібно, щоб у нього, по перше, було адекватне уявлення про свою діяльність і особистісні якості; по-друге, щоб він знав, якими є вимоги, що ставить перед ним як професіоналом суспільство. Питання більш якісного ставлення учителів закладу до виконання своїх обов'язків ми вже неодноразово підіймали на нарадах, так само як і новий можливо більш принциповий підхід до атестації педагогічних працівників в поточному році. Тому вважаю доцільним підняття процесу самоосвіти на більш вищій, упорядкований рівень.

На сьогодні виникла необхідність у більш глибокому вивченні діяльності педагога з метою визначення рівня його професійної підготовки, компетентності, об'єктивної оцінки його праці.

Діяльність з самоосвіти починається з діагностики власних утруднень, проблем. Проведення зовнішнього діагностування з педагогічної, методичної, психологічної підготовки вчителя та спонукання до самооцінки та самоаналізу власних можливостей, якостей, результатів професійної діяльності - основна умова ефективної самоосвіти.

Розглянемо, що собою уявляє самоосвітній процес. Загальна його характеристика має такий вигляд.

З одного боку - це керованим адміністрацією навчального закладу, з іншого - самокерованим з боку особистості. Сьогодні педагоги повинні розуміти: бути гарним професіоналом означає бути в постійному пошуку, зростанні, розвитку. Труд педагога відрізняється високою мобільністю, надзвичайною складністю, вимагає від нього глибоких та різнобічних наукових професійних знань, умінь, навичок, що становлять основу професійної компетентності. Підвищення професійної компетентності педагога - запорука успішного реформування системи освіти в цілому. Що нажаль мине можемо 100 відсотків побачити в усіх членів нашого колективу.

Методика та техніка самоосвіти безпосередньо пов'язані з рівнем сформованості в педагогів системи основних педагогічних умінь.

вивчити необхідну літературу та передовий педагогічний досвід;

виокремлювати з літератури, що вивчається, та передового педагогічного досвіду основні актуальні положення, факти, явища, що піднімають теоретичний та методичний рівень педагога;

відбирати з прочитаного та побаченого педагогом думки та методичні знахідки для апробації власній педагогічній діяльності;

систематизувати та розробити науково-методичні узагальнення;

впроваджувати досягнення психолого-педагогічної науки та шкільної практики у власний досвід роботи з дітьми учнями.

В чому полягає сутність самоосвіти?

Перш за все, педагог здобуває знання з різноманітних джерел, використовує ці знання в професійній діяльності, розвитку особистості та власній життєдіяльності.

Метою роботи над темами самоосвіти є систематичне підвищення педагогами свого професійного рівня. Основні завдання:

вдосконалення теоретичних знань, професійної компетентності вчителя, вихователя;

оволодівання новими формами, методами, прийомами навчання і виховання дітей;

вивчення та впровадження в практику перспективного педагогічного досвіду, новітніх досягнень педагогічної, психологічної наук, нових педагогічних технологій;

розвиток у школі інноваційних процесів.

Тема самоосвіти визначається, виходячи з методичної теми навчального закладу, утруднень самого педагога, специфіки його індивідуальних інтересів.

Отже, алгоритм роботи вчителя з самоосвіти є таким:

Підготовчий етап;

Творчий етап;

Аналітико-узагальнюючий етап.

На результати самоосвіти позитивно впливає науково обґрунтоване планування. На мою думку в нашому закладі робота по самоосвіті вчителя знаходиться не на належному рівні. Тому, пропоную кожному вчителю скласти індивідуальний план самоосвіти.

Якими джерелами користується педагог? У сучасному світі існує багато різноманітних можливостей отримати знання:

книжки (наукова, науково-методична, методична, публіцистична, художня та інші літератури);

фахова періодика (газети, журнали);

Інтернет;

телебачення;

відео, аудіо інформація;

семінари, круглі столи, конференції;

майстер-класи;

курси підвищення кваліфікації;

екскурсії, театри, виставки, музеї, концерти;

заходи з обміну досвідом;

різноманітні курси;

подорожі тощо.

Форми самоосвіти: індивідуальна та колективна. Ініціатором є сам педагог, хоча та її організацію часто впливають інші: керівники методичних об`єднань, курсів підвищення кваліфікації, які ініціюють та стимулюють діяльність вчителя, вихователя. Групові форми у вигляді діяльності методичного об`єднання, семінарів, практикумів тощо організуються адміністрацією.

Результат самоосвіти може подаватися у формі:

доповіді, виступи на семінарі, педагогічні раді, методичному об`єднанні;

реферату;

програми;

методичного посібника;

статті до фахового видання;

дидактичного матеріалу;

науково-методичної розробки;

проекту;

методичного чи діагностичного кейсу тощо.

З появою в роботі вчителя комп'ютера та Інтернету значно підвищуються можливості педагогічної самоосвіти. З`являються нові теми, цікаві завдання та способи їх розв'язання, нові способи самореалізації, що з`явилися у педагога через появу нових засобів самоосвіти:

розробка електронних уроків, посібників тощо;

розробка пакету тестового матеріалу в електронному вигляді;

розробка пакету стандартного поурочного планування з теми чи групи тем;

комплект дидактичного матеріалу з предмета: самоосвітні, практичні, контрольні роботи;

розробка комплекту роздаткового матеріалу з предмета;

створення термінологічного словника з предметної теми, розділу;

кабінет інформаційних технологій;

розробка тематичних класних годин, батьківських зборів чи позакласних заходів;

розробка навчальних проектів;

розробка пакету олімпіадного матеріалу для підготовки учнів;

проект особистої методичної веб-сторінки;

база даних питань і задач з предмета;

створення електронної бібліотеки творів художньої літератури згідно програм;

зв'язок самоосвіти з практичною діяльністю педагога (результатом самоосвіти повинне стати підвищення якості навчально-виховного процесу).

Систематичність і послідовність самоосвіти, безупинний характер роботи, постійне ускладнення змісту й форми самоосвіти. Принцип безперервності виявляється в трьох напрямках: теоретична підготовка за фахом, практичне удосконалення методів навчання й виховання учнів. Вивчення результатів свого психологічного впливу на учнів.

Комплексний підхід у доборі змісту й організації обраної теми по самоосвіті (крім методичних знань, вивчати інші галузі науки: педагогіку, психологію, фізіологію, культурологію, соціологію, дидактику). Комплексний підхід виявляється також у виборі форм і методів самоосвіти, в орієнтації на самостійність і активність педагога.

Індивідуальний характер самоосвіти як самої гнучкої форми одержання знань. Індивідуальний характер самоосвіти не виключає і колективних форм роботи.

Гласність і наочність результатів самоосвітньої роботи в педагогічному колективі, школі, районі, області. Цим створюються умови, можливості для об'єктивного аналізу досягнень і недоліків у навчально-виховній роботі школи.

Створення в школі певних умов - стимулів звертання педагогів до нових наукових досягнень і фактами передового педагогічного досвіду. Цьому сприяє відвідування й аналіз відкритих уроків, демонстрація позакласної роботи з учнями, наробки етичних бесід.

Завершеність самоосвітньої роботи на кожному її етапі (участь у семінарах, інформація на засіданні м/о, кафедри, складання доповіді чи реферату, участь у педагогічних читаннях, науково-практичних конференціях).

Отже, самоосвіта вчителя здійснюється при наявності таких ознак:

самоосвіта як процес пізнання передбачає не просте закріплення професійних знань і засвоєння уже відомої наукової інформації, а має на меті одержання нових наукових методичних знань, практичних навичок;

самоосвіта повинна бути безупинною, поповнення нових знань може здійснюватися на основі попередньої підготовки педагогів;

самоосвіта повинна сприти оволодінню педагогом застосування професійних знань у його практичній діяльності.

Самоосвіта педагога буде продуктивною за наступних умов:

В процесі самоосвіти реалізується потреба особистості у власному розвитку;

Педагог уміє визначити свої сильні та слабкі сторони, володіє способами самопізнання та самоаналізу, є відкритим до змін;

Володіє розвинутою здатністю до рефлексії (діяльності особистості, що спрямована на усвідомлення власних дій, почуттів, аналіз цієї діяльності та формулювання висновків);

Програма професійного саморозвитку, самоосвіти містить у собі можливості дослідницької, пошукової, творчої діяльності;

Педагог є готовим до творчості;

Існує зв'язок особистісного та професійного розвитку і саморозвитку.

В системі внутрішкільного контролю передбачається самоосвітньою діяльністю три основні види контролю адміністрації:

Попередній контроль. Він здійснюється на початку навчального року, коли педагоги готуються до нового навчального року й складають плани самоосвіти. Своєчасні поради та рекомендації адміністрації допоможуть педагогу реально відібрати питання для самостійного опрацювання, зосередити увагу на головних напрямках свого самовдосконалення. Провідний метод контролю - співбесіди з окремими вчителями та керівниками м/о.

Поточний контроль. Протягом навчального року аналізуються відвідані уроки, проведені виховні заходи, контрольні роботи тощо. Вивчається творча лабораторія педагога. Адміністрація допомагає осмислити та обгрунтувати вдалі моменти в роботі, а разом з тим - виявити недоліки в роботі, певні труднощі, проаналізувати причини їх появи. В.О.Сухомлинський писав: "На уроці я бачу перш за все, чим живе вчитель, що він читає, яке місце в його духовному житті займає книга, як він слідкує за досягненням культури". Отже, кваліфікована допомога, надана на підставі аналізу роботи вчителя, надихає його на цілеспрямовану творчу самоосвітню діяльність.

Підсумковий контроль. Здійснюється наприкінці семестру чи навчального року. Частіше за все відбуваються у формі бесіди з педагогами.

Бо, як говорив В.Сухомлинський "Далеко не кожен стане вченим. Письменником, артистом, далеко не кожному судилося винайти порох або велосипед, але майстром своєї справи має стати кожен".

Автор: І.Святченко, директор школи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
компетентності

# data[].attributes.attachment_link.title
Самоосвіта як підвищення компетентності педагога

# data[].attributes.attachment_link.description
Давня мудрість говорить: Хто стоїть на місці, той відстає А хто не хоче відставати, мусить рухатися вперед, і не зупинятися, досягнувши вершини, а підійматися вище. У цьому ц полягає основна місія сучасного учителя. Вже не достатньо бути на уроці та поза ним актором, режисером, діловодом, диригентом, дипломатом, психологом, новатором і компетентним фахівцем.

# data[].attributes.headline
Вчися вчитися сам

# data[].attributes.subject
Вчися вчитися сам

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Давня мудрість говорить: Хто стоїть на місці, той відстає

А хто не хоче відставати, мусить рухатися вперед, і не зупинятися, досягнувши вершини, а підійматися вище. У цьому ц полягає основна місія сучасного учителя.

Вже не достатньо бути на уроці та поза ним актором, режисером, діловодом, диригентом, дипломатом, психологом, новатором і компетентним фахівцем. Модель сучасного вчителя передбачає готовність до застосування нових освітянських ідей, здатність постійно навчатися, бути у постійному творчому пошуку. Ці якості не видаються додатком до диплома про педагогічну освіту, а формуються у щоденний учительській праці.

Сучасна методика управління школою пропонує керівникам загальноосвітніх закладів розробити "Програми зрощення педагога". Але в цьому питанні досить лише поширених форм методичної роботи таких, як методичні наради, практичні семінари, методичні об`єднання чи виїздні консультації. Та й не це є головним у зрошенні Вчителя. Головне - розгледіти, а іноді - відчути здатність до творчості, вчасно дати поштовх, яких викликає бажання ступити уперед. І якщо досвідчений методист зуміє розпізнати цей паросток, докладе певних зусиль для його розвитку, результат перейде очікування.

З чого почати роботу? Початок роботи потребує чіткого визначення:

на якому рівні професійної компетентності знаходиться конкретний вчитель у даний час;

наскільки він здатен до зростання;

чи здатний до самоосвітньої діяльності;

якої саме методичної допомоги він потребує тощо.

Некомпетентність професійна є значним недоліком у будь-якій професії, оскільки вона є причиною претензій і нарікань, тож почнемо з визначення цього терміну. Враховуючи дуже схоже трактування понять "компетенція", "компетентний", та "компетентність" у Тлумачному словнику, вважаємо найбільш точним таке трактування "Компетентність - міра відповідальності знань, умінь і досвіду осіб певного соціально-фахового статусу реальному рівню складності виконуваних ними завдань і розв`язуваних проблем. На відміну від терміну "кваліфікація", включає, крім суто професійних знань і умінь, що характеризують кваліфікацію, такі якості, як ініціатива, співробітництво, здатність до роботи в групі, комунікативні здібності, уміння вчитися, оцінювати, логічно мислити, відбирати і використовувати інформацію".

Оскільки урок - це головний простір для учителя й аналітичної роботи адміністрації школи, то на шкільному етапі діагностики звичайний для кожного адміністратора внутрішкільний контроль вже є видом діагностики професійної компетентності педагогічних працівників. Адже, за словами В.О.Сухомлинського "учитель повинен більше працювати не на уроці, а готуючись до нього". Спостереження і вивчення документації, бесіди і анкетування та їх правильний аналіз допоможуть визнати рівень майстерності вчителя.

Проаналізувати отримані дані, і визначивши рівень майстерності вчителя, доцільно використати критерії якісних результатів діяльності вчителя, які допоможуть провести своєрідний моніторинг, наскільки творчо працює вчитель.

Наступним кроком буде визначення утруднень учителя у навчально-виховному процесі. Компетентність не означає відсутності утруднень у вчителя під час виконання своєї ролі, як предметника, так і вихователя.

Труднощі у вчителя в школі найчастіше викликають зовнішні чинники. Вони залежать від рівня його компетентності, а значить і від його освітньої та моральної підготовленості до педагогічної роботи, його ставлення до обраної справи, ступеня покликання та професійної придатності.

Одним з найбільш ефективних засобів підвищення професійної компетентності вчителя вбачаємо у самоосвітній діяльності. "Про сесійна самоосвіта педагога - свідома діяльність з удосконалення своєї с особистості як фахівця: адаптування своїх індивідуального неповторних якостей до вимог педагогічної діяльності, постійне підвищення професійної компетентності та неперервне вдосконалення якостей своєї особистості". А оскільки навчити самого себе значно складніше, ніж когось, вона передбачає методичний супровід. Він має бути багаторівневий і обов'язково - поступовий.

На підготовчому етапі волику роль відіграє готовність до постійного зросту, до творчості. І хоча, на жаль, учитель змушений віддавати значну частину часу родині веденню домашнього господарства, та іншому позитивна оцінка діяльність обов'язково призведе до усвідомлення необхідності постійної самоосвіти.

Головним етапом підготовки вчителя до самоосвітньої діяльності вважається діагностичний. Сучасна педагогіка дає широкий спектр форм і методів діагностики рівня педагогічної майстерності (анкети, опитувальники, тести, програми), які допоможуть визначити рівень методичної підготовки вчителя, педагогічної майстерності.

Але результативність самоосвітня діяльність матиме тоді, коли правильно спланована (можна щодня гортати сторінки науково-методичної преси чи спеціальних сайтів Інтернету і залишатися на низькому рівні). Саме тому виключного значення надаємо програм самоосвітньої діяльності вчителя. Правильно розроблені програми, плани дадуть змогу педагогові відчути свої можливості, а, значить, зробити ще один крок далі я пропоную орієнтовні плани самоосвітньої діяльності вчителя.

Часом доводиться спостерігати ситуації, коли після проведення науково-методичного семінару, учитель, навіть "вищої" категорії, висловлює думку, що захід був "аж надто науковим", що у робочому навчально-виховному процесі закладу, застосовувати пропоновані форми нереально. А вчитель, що вже був обізнаний з проблемою, щиро дякував, зауважуючи, що він саме до цього етапу підійшов, і показані (пропоновані) шляхи вирішення йому допоможуть у роботі, сприятимуть самостійному творчому пошуку.

За словами Сухомлинського "...немає людей більш допитливих, невгамовних, більш одержимих думками про творчість, як учителі". Оскільки творчість - "це діяльність, результатом якої є щось якісно нове, неповторне, оригінальне і навіть суспільно-унікальне", то кожного керівника закладу чи методиста турбує питання: як сформувати здібність до творчої роботи, і як підтримувати світоч творчості, щоб він якомога довше не загасав, і давав плоди.

Устремлінню до творчого зростання вчителя знову ж таки сприяє постійна самоосвітня діяльність у поєднанні з стимулюючими факторами. Психологи доводять, що кожна особистість потребує досягнень, більш того, устремління до успіху - процес керований, а до самовдосконалення - природний, даний нам від народження. Стимулювання діяльності творчого вчителя є однією з функцій адміністрації школи. Причому можна виділити зовнішні стимули, які сприяють розвитку творчої активності, які є ведучими. Для вчителя я вважаю особливо великого значення набувають такі стимули як: повага жителів міста і членів колективу, співпраця з учнями і колегами, доброзичливі стосунки з адміністрацією, підвищення кваліфікації, творча атмосфера у колективі, використання досвіду інформаційної діяльності тощо.

Не останню роль серед умов, що впливають на розвиток творчої особистості відіграють морально-психологічні умови у школі - відсутність конфліктів, атмосфера взаємоповаги один до одного, пошани й гордості за свою професію, керівник який зуміє розгледіти творчі здібності вчителя, підтримати його і направити діяльність у потрібному напрямку. Навчання вчителя не може мати зупинок, перерв, не може закінчуватися. К.Ушинський зазначав "Учитель живе до тих пір, доки вчиться, як тільки він перестає вчитися в ньому вмирає вчитель".

Самовдосконалення як соціальний процес базується на вимогах суспільства та професії до особистості фахівця. Причому вимоги, що пред'являються спеціалісту, повинні бути вище тих можливостей, що має людина (Бодальов О.). Ще однією важливою передумовою процесу самовдосконалення є ставлення самого фахівця до вимог, що висуваються. Звісно, якщо він байдуже ставиться до них, про розвиток особистості не йдеться. Необхідно формувати самосвідомість людини як творчого професіонала. Зміст такої підготовки ґрунтується перш за все на гуманістичному уявленні про завдання професійної діяльності, бажаних якостях людини, зокрема ЇЇ фахової свідомості та мислення, творчих активних дій у рамках відведеної компетенції.

Структура процесу самовдосконалення з 4-ох етапів:

самоусвідомлення та прийняття рішення здійснювати процес самовдосконалення;

планування та вироблення програми самовдосконалення;

безпосередня практична діяльність з реалізації поставлених завдань, пов'язаних із роботою над самим собою;

самоконтроль та самокорекція цієї діяльності.

Професійне самовдосконалення педагога здійснюється через самоосвіту активну участь у різноманітних методичних заходах, що проводяться в навчальному закладі чи в районі, місті, та самовиховання.

Самоосвіта педагога - це провідна форма вдосконалення професійної компетентності, що полягає в засвоєнні, оновленні, поширенні й поглибленні знань, узагальненні досвіду шляхом цілеспрямованої, системної самоосвітньої роботи, спрямованої на саморозвиток та самовдосконалення особистості, задоволення власних інтересів і об'єктивних потреб освітнього закладу.

Самоосвіта педагога не повинна зводитися до відновлення знань, якими він оволодів у вузі, мова йде про ознайомлення з новітніми педагогічними та психологічними дослідженнями, пошук нових напрямків у методиці та організації навчально-виховного процесу, розгляд на високому науковому рівні педагогічних проблем, що викликають утруднення в практичній роботі.

Як же раціонально спланувати самоосвітню діяльність, щоб мати дійсно ефективний результат? Проблема самоосвіти педагога в контексті його професійної самосвідомості має поступальний рух.

Як я говорила раніше, щоб педагог мав мотивацію на самоосвіту й саморозвиток, потрібно, щоб у нього, по перше, було адекватне уявлення про свою діяльність і особистісні якості; по-друге, щоб він знав, якими є вимоги, що ставить перед ним як професіоналом суспільство. Питання більш якісного ставлення учителів закладу до виконання своїх обов'язків ми вже неодноразово підіймали на нарадах, так само як і новий можливо більш принциповий підхід до атестації педагогічних працівників в поточному році. Тому вважаю доцільним підняття процесу самоосвіти на більш вищій, упорядкований рівень.

На сьогодні виникла необхідність у більш глибокому вивченні діяльності педагога з метою визначення рівня його професійної підготовки, компетентності, об'єктивної оцінки його праці.

Діяльність з самоосвіти починається з діагностики власних утруднень, проблем. Проведення зовнішнього діагностування з педагогічної, методичної, психологічної підготовки вчителя та спонукання до самооцінки та самоаналізу власних можливостей, якостей, результатів професійної діяльності - основна умова ефективної самоосвіти.

Розглянемо, що собою уявляє самоосвітній процес. Загальна його характеристика має такий вигляд.

З одного боку - це керованим адміністрацією навчального закладу, з іншого - самокерованим з боку особистості. Сьогодні педагоги повинні розуміти: бути гарним професіоналом означає бути в постійному пошуку, зростанні, розвитку. Труд педагога відрізняється високою мобільністю, надзвичайною складністю, вимагає від нього глибоких та різнобічних наукових професійних знань, умінь, навичок, що становлять основу професійної компетентності. Підвищення професійної компетентності педагога - запорука успішного реформування системи освіти в цілому. Що нажаль мине можемо 100 відсотків побачити в усіх членів нашого колективу.

Методика та техніка самоосвіти безпосередньо пов'язані з рівнем сформованості в педагогів системи основних педагогічних умінь.

вивчити необхідну літературу та передовий педагогічний досвід;

виокремлювати з літератури, що вивчається, та передового педагогічного досвіду основні актуальні положення, факти, явища, що піднімають теоретичний та методичний рівень педагога;

відбирати з прочитаного та побаченого педагогом думки та методичні знахідки для апробації власній педагогічній діяльності;

систематизувати та розробити науково-методичні узагальнення;

впроваджувати досягнення психолого-педагогічної науки та шкільної практики у власний досвід роботи з дітьми учнями.

В чому полягає сутність самоосвіти?

Перш за все, педагог здобуває знання з різноманітних джерел, використовує ці знання в професійній діяльності, розвитку особистості та власній життєдіяльності.

Метою роботи над темами самоосвіти є систематичне підвищення педагогами свого професійного рівня. Основні завдання:

вдосконалення теоретичних знань, професійної компетентності вчителя, вихователя;

оволодівання новими формами, методами, прийомами навчання і виховання дітей;

вивчення та впровадження в практику перспективного педагогічного досвіду, новітніх досягнень педагогічної, психологічної наук, нових педагогічних технологій;

розвиток у школі інноваційних процесів.

Тема самоосвіти визначається, виходячи з методичної теми навчального закладу, утруднень самого педагога, специфіки його індивідуальних інтересів.

Отже, алгоритм роботи вчителя з самоосвіти є таким:

Підготовчий етап;

Творчий етап;

Аналітико-узагальнюючий етап.

На результати самоосвіти позитивно впливає науково обґрунтоване планування. На мою думку в нашому закладі робота по самоосвіті вчителя знаходиться не на належному рівні. Тому, пропоную кожному вчителю скласти індивідуальний план самоосвіти.

Якими джерелами користується педагог? У сучасному світі існує багато різноманітних можливостей отримати знання:

книжки (наукова, науково-методична, методична, публіцистична, художня та інші літератури);

фахова періодика (газети, журнали);

Інтернет;

телебачення;

відео, аудіо інформація;

семінари, круглі столи, конференції;

майстер-класи;

курси підвищення кваліфікації;

екскурсії, театри, виставки, музеї, концерти;

заходи з обміну досвідом;

різноманітні курси;

подорожі тощо.

Форми самоосвіти: індивідуальна та колективна. Ініціатором є сам педагог, хоча та її організацію часто впливають інші: керівники методичних об`єднань, курсів підвищення кваліфікації, які ініціюють та стимулюють діяльність вчителя, вихователя. Групові форми у вигляді діяльності методичного об`єднання, семінарів, практикумів тощо організуються адміністрацією.

Результат самоосвіти може подаватися у формі:

доповіді, виступи на семінарі, педагогічні раді, методичному об`єднанні;

реферату;

програми;

методичного посібника;

статті до фахового видання;

дидактичного матеріалу;

науково-методичної розробки;

проекту;

методичного чи діагностичного кейсу тощо.

З появою в роботі вчителя комп'ютера та Інтернету значно підвищуються можливості педагогічної самоосвіти. З`являються нові теми, цікаві завдання та способи їх розв'язання, нові способи самореалізації, що з`явилися у педагога через появу нових засобів самоосвіти:

розробка електронних уроків, посібників тощо;

розробка пакету тестового матеріалу в електронному вигляді;

розробка пакету стандартного поурочного планування з теми чи групи тем;

комплект дидактичного матеріалу з предмета: самоосвітні, практичні, контрольні роботи;

розробка комплекту роздаткового матеріалу з предмета;

створення термінологічного словника з предметної теми, розділу;

кабінет інформаційних технологій;

розробка тематичних класних годин, батьківських зборів чи позакласних заходів;

розробка навчальних проектів;

розробка пакету олімпіадного матеріалу для підготовки учнів;

проект особистої методичної веб-сторінки;

база даних питань і задач з предмета;

створення електронної бібліотеки творів художньої літератури згідно програм;

зв'язок самоосвіти з практичною діяльністю педагога (результатом самоосвіти повинне стати підвищення якості навчально-виховного процесу).

Систематичність і послідовність самоосвіти, безупинний характер роботи, постійне ускладнення змісту й форми самоосвіти. Принцип безперервності виявляється в трьох напрямках: теоретична підготовка за фахом, практичне удосконалення методів навчання й виховання учнів. Вивчення результатів свого психологічного впливу на учнів.

Комплексний підхід у доборі змісту й організації обраної теми по самоосвіті (крім методичних знань, вивчати інші галузі науки: педагогіку, психологію, фізіологію, культурологію, соціологію, дидактику). Комплексний підхід виявляється також у виборі форм і методів самоосвіти, в орієнтації на самостійність і активність педагога.

Індивідуальний характер самоосвіти як самої гнучкої форми одержання знань. Індивідуальний характер самоосвіти не виключає і колективних форм роботи.

Гласність і наочність результатів самоосвітньої роботи в педагогічному колективі, школі, районі, області. Цим створюються умови, можливості для об'єктивного аналізу досягнень і недоліків у навчально-виховній роботі школи.

Створення в школі певних умов - стимулів звертання педагогів до нових наукових досягнень і фактами передового педагогічного досвіду. Цьому сприяє відвідування й аналіз відкритих уроків, демонстрація позакласної роботи з учнями, наробки етичних бесід.

Завершеність самоосвітньої роботи на кожному її етапі (участь у семінарах, інформація на засіданні м/о, кафедри, складання доповіді чи реферату, участь у педагогічних читаннях, науково-практичних конференціях).

Отже, самоосвіта вчителя здійснюється при наявності таких ознак:

самоосвіта як процес пізнання передбачає не просте закріплення професійних знань і засвоєння уже відомої наукової інформації, а має на меті одержання нових наукових методичних знань, практичних навичок;

самоосвіта повинна бути безупинною, поповнення нових знань може здійснюватися на основі попередньої підготовки педагогів;

самоосвіта повинна сприти оволодінню педагогом застосування професійних знань у його практичній діяльності.

Самоосвіта педагога буде продуктивною за наступних умов:

В процесі самоосвіти реалізується потреба особистості у власному розвитку;

Педагог уміє визначити свої сильні та слабкі сторони, володіє способами самопізнання та самоаналізу, є відкритим до змін;

Володіє розвинутою здатністю до рефлексії (діяльності особистості, що спрямована на усвідомлення власних дій, почуттів, аналіз цієї діяльності та формулювання висновків);

Програма професійного саморозвитку, самоосвіти містить у собі можливості дослідницької, пошукової, творчої діяльності;

Педагог є готовим до творчості;

Існує зв'язок особистісного та професійного розвитку і саморозвитку.

В системі внутрішкільного контролю передбачається самоосвітньою діяльністю три основні види контролю адміністрації:

Попередній контроль. Він здійснюється на початку навчального року, коли педагоги готуються до нового навчального року й складають плани самоосвіти. Своєчасні поради та рекомендації адміністрації допоможуть педагогу реально відібрати питання для самостійного опрацювання, зосередити увагу на головних напрямках свого самовдосконалення. Провідний метод контролю - співбесіди з окремими вчителями та керівниками м/о.

Поточний контроль. Протягом навчального року аналізуються відвідані уроки, проведені виховні заходи, контрольні роботи тощо. Вивчається творча лабораторія педагога. Адміністрація допомагає осмислити та обгрунтувати вдалі моменти в роботі, а разом з тим - виявити недоліки в роботі, певні труднощі, проаналізувати причини їх появи. В.О.Сухомлинський писав: "На уроці я бачу перш за все, чим живе вчитель, що він читає, яке місце в його духовному житті займає книга, як він слідкує за досягненням культури". Отже, кваліфікована допомога, надана на підставі аналізу роботи вчителя, надихає його на цілеспрямовану творчу самоосвітню діяльність.

Підсумковий контроль. Здійснюється наприкінці семестру чи навчального року. Частіше за все відбуваються у формі бесіди з педагогами.

Бо, як говорив В.Сухомлинський "Далеко не кожен стане вченим. Письменником, артистом, далеко не кожному судилося винайти порох або велосипед, але майстром своєї справи має стати кожен".

Автор: І.Святченко, директор школи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
компетентності

# data[].attributes.attachment_link.title
Самоосвіта як підвищення компетентності педагога

# data[].attributes.attachment_link.description
Давня мудрість говорить: Хто стоїть на місці, той відстає А хто не хоче відставати, мусить рухатися вперед, і не зупинятися, досягнувши вершини, а підійматися вище. У цьому ц полягає основна місія сучасного учителя. Вже не достатньо бути на уроці та поза ним актором, режисером, діловодом, диригентом, дипломатом, психологом, новатором і компетентним фахівцем.

# data[].attributes.headline
Думка канадського вченого

# data[].attributes.subject
Думка канадського вченого

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Канадський вчений і багатодітний батько Блейр Кінг зробив для себе відкриття, про яке вирішив поділитися з іншими батькам.
"Я - батько трьох дітей. Моєму синові 8 років, двом донькам - 7 і 4 роки. Моя дружина вже 15 років працює вчителем молодших класів.

За ці роки я вислухав незлічену кількість вчительських історій. Це змусило мене усвідомити деякі речі. Цим я хотів би поділитися з іншими батьками.

Ми завдаємо величезної шкоди нашим дітям. Ми виховуємо покоління людей, які не зможуть досягти успіху в сучасному світі. Ми вчимо їх бути егоцентричними і здаватися, часто навіть не спробувавши щось зробити.

У цій статті я хочу розповісти вам про уроки, які я отримав, поспілкувавшись з великою кількістю вчителів.

Ви не найкращі друзі своєї дитини, ви - її батьки.

Ваше завдання: прищеплювати хороші моделі поведінки і стежити за дотриманням правил. Багато батьків думають, що вони в першу чергу кращі друзі дитини, а вже потім батьки.

Це помилка. Найкращий друг - це людина, яка підтримує вас в хороших і поганих ситуаціях, але друг не може закликати вас до відповідальності за свої дії або до дисципліни. Як раз для цього у нас є батьки.

Усвідомлена безпорадність дітей - це ваша вина.

Є один очевидний недолік, який наше покоління батьків прищепило своїм дітям - це усвідомлена безпорадність.

Суть проблеми в тому, що діти знають, що якщо сказати: "Я не можу це зробити", їх батько (мати) закінчить завдання замість них. Таким чином, ми виховуємо дітей, які опускають руки після першої ж спроби, або навіть не пробують щось зробити самостійно.

Поразка - це частина дорослішання. Діти повинні навчитися зазнавати невдачі, а потім збиратися, приводити себе в порядок і пробувати знову.

Вони повинні знати, як дотримуватися інструкцій, але вони також повинні знати, що робити, якщо немає інструкцій, а існує тільки поставлене завдання.

Покажіть своїм дітям, що потрібно зробити (або дайте їм інструкції), а потім відступіть і дозвольте їм спробувати себе. Звичайно, вони будуть робити це гірше, ніж ви, але це частина дорослішання. Дайте їм шанс вдосконалюватися, інакше вони ніколи нічому не навчаться.

Найбільше вчителів засмучує дитина, яка навіть не намагається виконати завдання. Але вони бачать таке кожен день, тому що занадто багато батьків виконують всі важкі завдання замість своїх дітей. В результаті їх діти не можуть, не готові, або просто не хочуть самостійно вирішувати проблеми.

Батьки, ви повинні відстоювати своїх дітей, але також повинні підтримувати вчителів своєї дитини.

Багато батьків вважають, що повинні захищати своїх дітей. Це абсолютно вірно. Але пам'ятайте, що ви також повинні підтримувати вчителя. Підтримувати вчителів означає слухати їх і враховувати те, що вони говорять про вашу дитину, тому що, вірите чи ні, ваша дитина може вести себе по-різному у вашій присутності та в навчальному закладі.

Багато батьків також, здається, забувають той факт, що викладачі є професіоналами. Ми всі ходили в школу, але це не означає, що ми фахівці в галузі викладання. Коли ви сперечаєтеся з учителем у присутності своєї дитини, ви говорите дитині, що вчитель не авторитет.

Коли вчитель щось вам розповідає, не запитуйте дитину чи це правда. Вам може здатися, що ви залучаєте чадо в дискусію, але насправді ви ставите під сумнів слова вчителя.

Подивіться на це з боку педагога. Ви, по суті, сказали, що не вірите в те, що сказав учитель, поки це не підтвердить ваша дитина.

Шановні батьки, вчитель не може виховувати вашу дитину!

Багато батьків плекають ілюзію, що вчителі в школі можуть навчити їх дітей усього необхідного для дорослого життя. Але саме ми, батьки, відповідальні за правильне виховання людей. Це не функція шкіл.

Багато батьків кажуть: "Нехай вчитель навчить мою дитину". Ну, давайте полічимо. Вчитель вашої дитини проводить з нею приблизно 7 годин в день, 5 днів на тиждень, приблизно 30 тижнів на рік. Цього часу мало, щоб навчити її правилам поведінки й ще подати навчальну програму!

Саме батьки повинні показувати приклад і викладати своїм дітям важливі життєві уроки. Вчителі можуть доповнювати вас, але саме вас будуть наслідувати ваші діти. Станьте добрим прикладом для наслідування!"

А що ви думаєте на цей рахунок?
За матеріалами
Залиште свій коментар

коментарів

# data[].attributes.attachment_link.title
Батьки! Вам потрібно припинити звинувачувати у всьому вчителів! | Тутка

# data[].attributes.attachment_link.description
Канадський вчений і багатодітний батько Блейр Кінг зробив для себе відкриття, про яке вирішив поділитися з іншими батькам. "Я - батько трьох дітей. Моєму синові 8 років, двом донькам - 7 і 4 роки. Моя дружина вже 15 років працює вчителем молодших класів. За ці роки я вислухав незлічену кількість вчительських історій.

# data[].attributes.headline
Про знання та виховання за В.О. Сухомлинським

# data[].attributes.subject
Про знання та виховання за В.О. Сухомлинським

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Василь Олександрович Сухомлинський є автором 48 монографій, понад 600 статей, 1500 оповідань і казок, притч та новел для дітей. Найвідоміша його праця - "Серце віддаю дітям", перекладена на 30 мов світу, її перевидавали 54 рази. Загалом твори В.О. Сухомлинського видано 53-ма мовами світу накладом майже 15 млн. примірників. Його книги присвячені головним чином вихованню і навчанню молоді, педагогізації батьків.

Педагог вважав, що перед кожною дитиною, навіть найважчою, вчитель повинен відкрити ті сфери, де вона зможе досягти своєї вершини, сформувати свою людську гідність, свою душу. Тому й створив "Азбуку моралі", котра вчила осягати суть добра і зла, честі й безчестя, азбука стала засобом подолання емоційної необхідності відкривати здатність відчувати стан інших, вміння ставити себе на місце іншої людини.

1. Негідно добувати свої благополуччя, радощі, втіху, спокій за рахунок утисків, невлаштованості, горя, хвилювання іншої людини. Не давай себе скривдити, але й інших не кривдь...

Ми прагнемо до того, щоб у дитячому колективі панувала гармонія благополуччя, радості, щастя. Благополуччя однієї дитини не повинно обмежувати благополуччя іншої.
ТУТКА в TELEGRAM - не пропустіть найцікавіше
2. Негідно залишати товариша в біді, небезпеці, проходити байдуже повз чуже горе, страждання. Моральна глухота і сліпота, здерев'яніння серця - одна з найогидніших вад. Відчуття чужої біди і розуміння того, що залишитися осторонь від цієї біди бридко і гидко, - одна з основних ліній всієї виховної роботи.

3. Негідно користуватися результатами праці інших, ховатися за чужу спину. Це сфера дуже тонких духовних стосунків. Бути трудівником - честь, бути дармоїдом - безчестя. Виховання такого погляду ми вважаємо осередком переконань, на основі яких формується громадянин.

Дуже важливо, щоб першим здивуванням, першим одкровенням, яке переживе людина, була думка: це зробив я, своїми власними зусиллями, цього досяг я своїм розумом.

4. Негідно бути боязким, розслабленим; ганебно виявляти нерішучість, відступати перед небезпекою, нити. Боязкість і нерішучість породжують боягузство, підлість, зрадництво. Хоробрість і відвага - джерела мудрості. Там, де небезпечно, я повинен бути першим - таке моральне правило наш педагогічний колектив прагне зробити нормою поведінки.

Я переконаний, що тільки у хоробрісті та відвазі людина по - справжньому висловлює і пізнає сама себе.

5. Негідно давати волю потребам і пристрастям, що ніби вийшли з-під контролю людського духу. Тобі хочеться їсти або пити, відпочити або погрітися біля вогнища - цього потребує твоє тіло, але не забувай, що ти - людина! Задовольняючи свої потреби, ти повинен проявляти благородство, стриманість, витримку. Це не тільки скромність. Це щось вище і значніше: владарюючи над своїми потребами і пристрастями, ти підносиш свою духовну суть.

6. Негідно мовчати, коли твоє слово - це чесність, благородство і мужність, а мовчання - легкодухість і підлість. Негідно говорити, коли твоє мовчання - чесність, благородство й мужність, а слово - легкодухість, підлість і навіть зрада. Як багато говорить про гідність людини, її уміння бути мудрим володарем слова, майстром, що володіє цим тонким людським інструментом!

7. Негідно справжньої людини не тільки обманювати, лицемірити, плазувати, пристосовуватися під чиюсь волю, але й не мати власного погляду, втратити своє обличчя. Огидно гидко нашіптувати. Нашіптувати, обмовляти товариша - рівнозначно пострілу в спину.

Тут ми вступаємо в сферу дуже тонких людських стосунків, благородство і чистота яких багато в чому визначають моральний погляд людини на все життя.

Щоб виховувати мужність слова і мужність мовчання, вихователю самому треба бути шляхетним і мужнім.

Треба вміти поважати власний погляд, переконання маленької людини, особливо підлітка, навіть тоді, коли не все у його поведінці, здається, нам зрозумілим і виправданим.

8. Негідно легковажно кидатися словами, давати нездійсненні обіцянки. Одну з дуже тонких граней людського характеру, яку відточує вихователь, я бачу в тому, щоб вихованець був особистістю кристально чистого і твердого слова.

Для цього необхідно виховання в юній душі того, що я назвав би благородством волі. З малих років людину треба вчити ставити перед собою цілі, спрямовані на самовиховання, самовдосконалення.

Нехай ця мета спочатку буде, здавалось б, незначною; але людина не повинна жити даремно; нею має рухати прагнення; досягнення мети хай приносить їй радість і гордість.

9. Негідна надмірна жалісливість до самого себе, як і безжальне ставлення, байдужість до іншої людини. Негідне надмірне перебільшення особистих кривд, горя, страждання. Негідна слізливість. Людину прикрашає витримка. Сльози, які розраховані на те, щоб викликати жалість близьких, не тільки принижують людину, а й послаблюють її здатність до самовиховання витримкою, благородством волі.

10. Негідно пиячити і переїдати. Алкоголь і людина так само несумісні, як розпуста і вірність. Алкоголь затуманює свідомість і звільняє інстинкт, зводячи людину до тваринного стану. Я вважаю, лише важливою місією школи затвердити в юній душі презирство до цієї мерзоти.
Найголовніше в цій виховній роботі - багатство духовних інтересів, людська гордість мислителя.
Найбільшим щастям, розкішшю, насолодою для дитини, особливо для підлітка, юнака повинно бути спілкування з гарною книгою, читання, мислення.
Презирство до затуманення свідомості виховується також тонким розумінням і відчуттям прекрасного в природі, в мистецтві, в людських стосунках. Наш ідеал - краса повинна стати мірилом власної гідності, щоб насолода і краса злилися воєдино. Чим тонше розуміння і відчуття прекрасного, тим глибше відраза до всього грубого і тваринного.
Фото заголовку myshared.ru
За матеріалами nubip.edu.ua, uk.wikipedia.org , karpova.in.ua

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Олександрович Сухомлинський: 10 негідних речей, що принижують людину

# data[].attributes.attachment_link.description
Василь Олександрович Сухомлинський є автором 48 монографій, понад 600 статей, 1500 оповідань і казок, притч та новел для дітей. Найвідоміша його праця - "Серце віддаю дітям", перекладена на 30 мов світу, її перевидавали 54 рази. Загалом твори В.О. Сухомлинського видано 53-ма мовами світу накладом майже 15 млн. примірників.

# data[].attributes.headline
Як бути класним учителем

# data[].attributes.subject
Як бути класним учителем

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як не боятися реформ, розуміти цифрове покоління дітей та правильно мотивувати учнів. Зібрали найцікавіші статі, що допоможуть бути класним викладачем.

Покрокова інструкція для вчителя, який зіштовхнувся з раптовим спалахом учнівської агресії: як ізолювати дитину від публіки, швидко вгамувати емоції та які запитання варто ставити. Варто спробувати застосувати на практиці спеціально розроблені конфліктологами прийоми ненасильницького спілкування з дітьми-агресорами та їхніми батьками.

Зараз до шкіл приходять абсолютно нові за типом мислення учні. Це діти, які ніколи не жили у світі без інтернету, тому вже "заточені" під віртуальну реальність. Їх називають покоління Z, або "цифрові". Як вчителям з інших поколінь уникнути конфліктів з ними? Пояснює кризовий психолог, трансформаційний тренер, супервізор Олена Любченко.

Система освіти постійно змінюється. Як вчителям навчитися приймати зміни, управляти ними та отримувати від цього задоволення? Пропонуємо лекцію від експерта Українського інституту майбутнього Миколи Скиби, який завітав у навчальний хаб "Освіторії".

Пишемо класне резюме, що неодмінно зачепить, готуємося до співбесіди і правильно розповідаємо про свої сильні та слабкі сторони. Пояснюємо, що робити вчителю для того, щоб отримати роботу своєї мрії.

Як мотивувати учнів до навчання? Як навчити дітей вирішувати проблеми самостійно? Чому варто застосовувати проектно-орієнтований метод? Відповіді на ці запитання є в переможця премії Global Teacher Prize Ukraine 2017 Паула Пшенічки. Радимо прислухатися до першого в історії нашої країни вчителя, що потрапив до рейтингу найвпливовіших українців.

Які незручні ситуації можуть зачепити дитину в школі, де викладає мама чи тато? Що допоможе мотивувати "вчительського" школяра навчитися приймати рішення самостійно? Чи варто заступатися вчителям-батькам за свою дитину в школі? Вчимося створювати правила, які допоможуть уникнути конфлікту інтересів.

Сучасне покоління дітей не уявляє свого життя без усіляких гаджетів. Однак радимо вчителям не поспішати сварити за це дітей. Бо ситуацію можна направити в корисне русло. Познайомтесь із сервісами, які допоможуть провести контрольні роботи, зрізи знань, тести й оцінювання в ігровій формі, сконструювати навчальні вікторини. А ще - відслідкувати, як діти засвоюють матеріал.

Вже з 1 вересня 2018 року 22 тисячі вчителів перших класів працюватимуть по-новому. Користуємося порадами, як виходити із зони комфорту без зайвих стресів. І так, щоб ні в кого не виникло відчуття експерименту над дітьми. Працюємо на випередження і вчимося роз'яснювати батькам усі нюанси реформи ще на початку навчального року.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як бути класним учителем: 8 головних матеріалів

# data[].attributes.attachment_link.description
Як не боятися реформ, розуміти цифрове покоління дітей та правильно мотивувати учнів. Зібрали найцікавіші статі, що допоможуть бути класним викладачем. Як діяти вчителю, якщо уроки зриває агресивний учень Покрокова інструкція для вчителя, який зіштовхнувся з раптовим спалахом учнівської агресії: як ізолювати дитину від публіки, швидко вгамувати емоції та які запитання варто ставити.

# data[].attributes.headline
Прийоми критичного мислення для згуртування класу

# data[].attributes.subject
Прийоми критичного мислення для згуртування класу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вправа, яка допоможе згуртувати клас. Стимулює навчальний процес та взаємодію у класі

Цей прийом критичного мислення неодмінно сподобається кожному вчителю. Адже вправу потрібно виконувати в абсолютній тиші. Така робота буде актуальна на будь-якому уроці. І тиша та письмо є спеціальними інструментами, які здатні допомогти учням більш детально дослідити тему. У процесі великого паперового "обговорення" школярі мають записувати цікаві думки та питання на великому плакаті.

Цей процес сповільнює мислення та дає можливість зосередитись на ідеях інших. Такий прийом допомагає створити візуальний звіт про думки та питання учнів, які можна обговорити потім на наступних уроках. Подібна стратегія діє для активізації діяльності учнів, які не схильні брати участь в усній дискусії. Більш того, це навчить говірливих школярів прислухатися до ідей інших. Після кількаразової участі в такому дійстві, учні почувають себе більш комфортно, впевнено та сміливо.

Хід роботи

1. Оберіть стимул для "обговорення" та поставте завдання

Стимул - це матеріал, який мають проаналізувати діти. Він може бути у форматі питань, цитат, історичних документів, фрагментів творів, поетичних творів чи зображень. Різні типові перевірочні чи практичні роботи з різних предметів можна адаптувати саме під такий формат роботи, наприклад:

Дайте фрагмент тексту та запропонуйте вказати художні особливості, чи зробити аналіз поетичного твору.

Формула у якості стимулу передбачає завдання - знайти способи її розв'язання чи скласти задачі.

Зображення клітини - діти можуть описати структуру, чи вказати процеси, які з нею відбуваються.

Як бачите, варіантів безліч, варто виходити з предмету та теми, яку вивчаєте саме зараз.

2. Об'єднайте клас у групи та роздайте плакати

Знову ж таки, це має бути групова робота. Кожній групі можете дати свою тему, а можете одну для всіх. Все залежить від кількості дітей у класі та складності матеріалу. Оптимально, якщо вдасться зробити роботу у парах чи групками по три учня. Кожній з груп потрібен лист формату А4 чи А3 в залежності від очікуваних результатів. Посередині листа прикріпіть, запишіть стимул (зображення, текст, цитата тощо). Вільне поле має використовуватись для записів.

3. Підготуйте учнів

Заздалегідь повідомте, що вправа виконується у повній тиші. Уся комунікація відбувається у письмовій формі. Попередьте, що у учнів буде можливість влаштувати обговорення в парах та класом пізніше. Надайте максимально чіткі інструкції, аби у дітей не виникало питань у процесі виконання роботи. Запитайте, чи немає в учнів питань.

4. Запис коментарів

У кожної групи має бути аркуш паперу та кольорові фломастери, ручки. Можете порекомендувати записувати питання, скажімо, чорною ручкою, а відповіді - червоною. Так можна буде одразу візуально оцінити хід думок групи.

Групи читають текст мовчки (чи розглядають зображення). Далі у письмовій формі безпосередньо на аркуші діти пишуть питання, коментарі, зауваження до матеріалу. У групі учні можуть запитувати один одного і відповідати лише письмово. Питання можуть стосуватися теми, а можуть мати відсторонений характер, якщо з'явилися асоціації після ознайомлення з матеріалом.

Окрім тексту можна використовувати лінії, підкреслення та різноманітні символи. Одразу нагадайте, що записувати має не хтось один, а всі, бо це командна робота. Виділіть на це 15 хвилин.

5. Знайомство з аркушами інших груп

У цьому випадку організація може бути двох видів: або плакати передаються від столу до столу, або групи переходять, а аркуші лишаються на столі. Знову ж таки, дійство відбувається у повній тиші. Школярі знайомляться з плакатами інших, роблять свої замітки, у письмовій формі коментують те, що вже записане. Плакат має наповнитися сторонніми думками. Розраховуйте час на виконання вправи в залежності від кількості груп.

6. Повернення до своїх аркушів

Наприкінці виконання вправи, групи мають повернутися до своїх плакатів. Вони вивчають нові коментарі, питання, написані однокласниками. Тепер можна у групі словесно обговорити нові зауваження. З'ясувати, чи змінили команди уявлення про матеріал. Вони погодилися з коментарями, чи заперечили їх? Попросіть виділити найцікавіший коментар чи зауваження.

7. Обговорення з класом

Проаналізуйте роботу. Запитайте, що нового діти дізналися після виконання вправи. Запитайте, чи сподобалось працювати в парі, чи сподобались коментарі інших груп. Попросіть виголосити суть матеріалу, закріпленого на плакаті, що групи зрозуміли з нього. Зробіть власні висновки після спостереження за роботою учнів.

Варіант виконання роботи:

Один плакат на всіх. Оберіть проблемну цитату, зачитайте її (вона має бути прикріплена у центрі аркушу), дайте хвилину подумати над її суттю. Попросіть тиші та передайте листок до класу, хай усі по черзі напишуть свій довільний коментар, що стосується проблемного моменту. Це можуть бути питання, хтось із наступних може дати відповідь, якщо захоче. Плакат повертається до вас і ви аналізуєте його, коментуєте, залучаючи клас до обговорення.

Як варіант, спробуйте поєднати інтелект-карти з цим прийомом критичного мислення. Такий вид роботи можна адаптувати для використання на будь-якому уроці, адже практично у всіх предметах знайдуться стимули для обговорення, дискусій чи пошуків істини.

# data[].attributes.attachment_link.title
Прийом критичного мислення "Плакат думок"

# data[].attributes.attachment_link.description
Вправа, яка допоможе згуртувати клас. Стимулює навчальний процес та взаємодію у класі Цей прийом критичного мислення неодмінно сподобається кожному вчителю. Адже вправу потрібно виконувати в абсолютній тиші. Така робота буде актуальна на будь-якому уроці. І тиша та письмо є спеціальними інструментами, які здатні допомогти учням більш детально дослідити тему.

# data[].attributes.headline
Про навички сучасної успішної людини 

# data[].attributes.subject
Про навички сучасної успішної людини 

# data[].attributes.body
Нестандартно про критичне мислення, уміння приймати рішення, здатність бачити проблему...
Першоджерело тут>>>

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Навык - это сопряжение опыта, интеллекта и страсти, воплощенное на практике.

Джон Рёскин донельзя хорошо сформулировал, что такое "навык".

Когда вы стараетесь постоянно совершенствовать свои навыки, вас балует успех в жизни и работе.

Никогда не прекращайте учиться, это дело всей жизни. Всегда.

Исследования показывают, что польза от обучения не ограничивается приобретаемыми навыками.

Не позволять мозгу лениться и постоянно испытывать его - возможно, в этом и есть ключ к активной жизни в пожилом возрасте.

"Любой приобретаемый навык удваивает ваши шансы на успех".
- считает Скотт Адамс

Начинайте заблаговременно готовиться к будущему, даже если прямо сейчас у вас есть более неотложные дела, и даже если такие усилия, казалось бы, не приносят явной выгоды.

Каждый день сажайте семена, которые позволят вам вести оптимальную и максимально полноценную жизнь сегодня и в будущем.

Эти ценные навыки могут радикально улучшить вашу жизнь. На первый взгляд может показаться, что в них нет ничего сверхъестественного, но вы просто удивитесь, как сильно они могут повлиять на вашу жизнь и карьеру сейчас и в течение ваших активных лет.

Переведено в Alconost

Станьте непреклонны

Непреклонность - это умение стойко справляться с вызовами, сохранять усердие и интерес, несмотря на неудачи, превратности, скуку и пробуксовки на пути к цели.

Дэниэл Койл, автор книги Маленькая книга о таланте, рассказывает, что "Непреклонность - это такая смесь энтузиазма, упорства и самодисциплины, которая помогает нам двигаться вперед, несмотря на препятствия".

Единственный человек, который реально может заставить вас чего-то добиться в жизни - вы сами.

Непреклонность - это одновременно и навык, и черта характера.

Причем, хочу вас порадовать: можно культивировать, более того - пестовать в себе непреклонность, чтобы стремиться к тому, что для вас действительно важно.

Это навык, который можно усвоить и тренировать.

Психолог Анджела Дакуорт, автор книги Непреклонность: Сила энтузиазма и упорства, считает, что "непреклонность" как личностное качество - более важная предпосылка успеха, нежели талант или интеллект.

Непреклонность связана с упорством, стойкостью, амбициями и тягой к достижениям.

Непреклонность - это умение подолгу работать на достижение цели.

Можно развить в себе способность к непреклонности.

Когда вы оказываетесь перед вызовом, то важнее, как вы реагируете на эту ситуацию, а не с какими препятствиями вам приходится сталкиваться.

Райан Холидей считает, что "преграда - это путь". И вам потребуется непреклонность, чтобы преодолевать преграды всякий раз, когда вы оказываетесь в ситуации вызова.

Умение не отклоняться от выбранной цели и подолгу идти к ней - важный индикатор, позволяющий судить, достигнете ли вы в жизни чего-то стоящего.

Непреклонность - более верный спутник успеха, нежели талант. Независимо от того, сколь талантливым вы себя считаете, талант нужно пускать в работу, иначе он ничего вам не даст.

Способность к адаптации никогда не была так важна, как сейчас

Структура занятости меняется, причем, все быстрее.

Макс Маккьюэн в своей книге Адаптируемость:"Искусство побеждать в эпоху неопределенности" утверждает, что "Любые неудачи - это неумение приспособиться, любой успех - это удачная адаптация".

Мы живем в постоянно изменяющемся мире, и вряд ли эти перемены замедлятся.

Итак, нечто очень важное вчера (скажем, навык, знание, круг общения, т.д.) завтра может ни гроша не стоить.

Способность что-то менять (или меняться), чтобы приспособиться к изменившимся условиям - важнейший навык, который необходимо освоить.

"Выживут не сильнейшие или умнейшие, а те, кто лучше других умеет приспосабливаться к переменам".
- Леон К. Меггинсон

Раньше перемены были медленными и поступательными; ныне они стремительные, радикальные и непредсказуемые.

Чарльз Дарвин говорил, "Выживает не самый сильный и не самый смышленый вид, а тот, что обладает максимальной адаптивной способностью".

Адаптируемость помогает нам выживать в новых обстоятельствах и контролировать ситуацию.

Разумеется, этот навык проявляется лучше всего, если ему сопутствует проницательность - умение свежим взглядом оценить ситуацию еще до того, как наступят перемены.

Умение расти зависит от способности адаптироваться.

Для сохранения позиций большинству компаний требуются люди, умеющие меняться со временем.

Учитесь на неудачах для достижения новых высот

Странно звучит, правда?

Любой всегда изыскивает новые (и наиболее быстрые) пути к успеху, наилучшие способы обучения, выясняет, "Как поднатореть в [x], минуя [y]?"

Первый шаг - оступиться, но не заморачиваться неудачей как таковой, а попытаться чему-то на ней научиться.

Ничто не совершенно и никогда не станет совершенным.

На всем сущем можно учиться. Те, кто освоил, как учиться на ошибках, достигают большего.

"Эволюционный алгоритм - изменчивость, отбор, новая итерация - подбирает решения в таком мире, где постоянно меняется круг проблем. Тестируются разные решения, и приоритет отдается тем, которые действительно работают", указывает Тим Харфорд в своей книге Адаптация: Почему успех всегда начинается с неудачи.

Каждая ошибка приближает вас на шаг к успеху, если вы умеете учиться на ошибках. Единственная порочная ошибка - это неумение встать и идти дальше.

Предприниматели знают, что провал всегда вероятнее успеха - и, тем не менее, продолжают рисковать своим временем и деньгами.

Если оступаетесь - не тормозите при этом и, самое главное, быстро учитесь.

Как учиться, разучиваться и переучиваться

"В XXI веке неграмотным будет считаться не тот, кто не умеет читать и писать, а тот, кто не умеет учиться, разучиваться и переучиваться".
- говорил Элвин Тоффлер

Гибкая обучаемость правит бал.

Умение разучиваться - это новое обучение.

Умение заблаговременно корректировать карьеру - вот важнейший фактор, определяющий, где вы окажетесь через пять лет.

Сегодня, чтобы преуспеть, необходимо постоянно приспосабливаться - забывать старые "правила" и усваивать новые.

Для этого требуется постоянно проверять на прочность свои представления о том, как устроен мир, уметь усомниться в старых парадигмах и уметь "переучиться" тому, что станет важным в вашей профессии, отрасли, карьере и жизни.

Находить возможности в изменяющейся среде умеют те, кто постоянно их изыскивает.

Вы приступаете к реальному образованию с началом карьеры, требующей от вас постоянного обучения, независимо от того, как часто приходится разучиваться и переучиваться.

Как активно и искусно концептуализировать, применять, анализировать и синтезировать информацию

Умение активно и искусно концептуализировать, применять, анализировать, синтезировать и/или оценивать информацию, собранную (или сгенерированную) по результатам наблюдений, на опыте, в ходе рефлексии или общения - при работе является неоценимо важным.

Френсис Бэкон однажды сказал: "Критическое мышление есть желание искать, терпение, чтобы сомневаться, любовь к рефлексии, неспешность в доводах, готовность взвешивать, тщательность при отсеивании и полный порядок, а также нетерпимость к любому мошенничеству".

Умение принимать решения и справляться с задачами основывается на сборе надежной информации, оценке информации для разных вариантов решения и выбор оптимального решения в зависимости от имеющихся критериев и от ситуации.

Человек, способный увидеть проблему с необычного ракурса, порой решает ее совершенно неожиданным и зачастую изящным способом.

В то же время, такие люди помогают понять, как узко мы видим данную проблему, и существует ли в данной ситуации проблема как таковая.

Люди, обладающие творческим мышлением, склонны к новаторству и изобретательности, и именно им зачастую удается найти новые способы вести те или иные дела, обогащать рабочую среду, повышать эффективность систем и процессов.

Способность к самоконтролю, умение управлять окружающими и ситуацией, в которой вы оказались

В практическом смысле, у нас два разума: думающий и чувствующий. Люди с высоким эмоциональным интеллектом (ЭИ) отличаются отзывчивостью, эмпатией, умением слушать и способностью к самоанализу.

Также они преуспевают в межличностных контактах.

Эмоциональный интеллект ценится очень высоко, и это неудивительно. Без него ничего не обходится.

Автор книги Эмоциональный интеллект: Почему он бывает важнее IQ Дэниэл Гоулман пишет: "Люди с хорошо развитыми эмоциональными навыками чаще других ведут полноценную и плодотворную жизнь, поскольку умеют овладеть теми гранями разума, что помогают человеку быть продуктивнее; люди, неспособные навести порядок в своей эмоциональной жизни, постоянно ведут борьбу сами с собой, что мешает им сосредоточиться на работе и ясно мыслить".

Социальные навыки очень важны сегодня, и в будущем потребность в них ничуть не ослабеет.

Эмоциональный интеллект помогает нам налаживать контакты с окружающими, просчитывать мотивы других людей и предугадывать их реакции.

Любая дисциплина, в которой полезен эмоциональный интеллект (ресурс, присущий лишь людям) в перспективе будет пользоваться высоким спросом.

Если вы не умеете быть душой компании - никогда не поздно этому научиться. Тренируйтесь общаться с окружающими. В будущем социальные навыки будут необходимы для процветания.

О переводчике

Перевод статьи выполнен в Alconost.

Alconost занимается локализацией игр, приложений и сайтов на 68 языков. Переводчики-носители языка, лингвистическое тестирование, облачная платформа с API, непрерывная локализация, менеджеры проектов 24/7, любые форматы строковых ресурсов.

Мы также делаем рекламные и обучающие видеоролики - для сайтов, продающие, имиджевые, рекламные, обучающие, тизеры, эксплейнеры, трейлеры для Google Play и App Store.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
эмоциональный интеллект

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
личностный рост

# data[].attributes.attachment_link.title
Эти невероятно ценные навыки помогут вам стать успешнее

# data[].attributes.attachment_link.description
Навык - это сопряжение опыта, интеллекта и страсти, воплощенное на практике. Джон Рёскин донельзя хорошо сформулировал, что такое "навык". Когда вы стараетесь постоянно совершенствовать свои навыки, вас балует успех в жизни и работе. Никогда не прекращайте учиться, это дело всей жизни. Всегда. Исследования показывают, что польза от обучения не ограничивается приобретаемыми навыками.