# data[].attributes.body
1. Перевіряється здатність учня  сприймати на слух незнайоме за змістом висловлювання  із одного прослуховування:

а) розуміти:

-         мету висловлювання;

-         фактичний зміст;

-         причинно-наслідкові зв’язки;

-         тему і основну думку висловлювання;

-         виражально-зображувальні засоби прослуханого твору;

б) давати оцінку прослуханому.

Перевірка аудіювання учнів здійснюється фронтально за одним із   варіантів.

Варіант перший: учитель читає один раз незнайомий учням текст, а потім пропонує серію запитань з варіантами відповідей. Школярі повинні мовчки вислухати кожне запитання, варіанти відповідей до нього, вибрати один із варіантів і записати лише його номер поряд із номером запитання: (наприклад, 1.3, де цифра «1» – номер запитання, а цифра «3» – номер обраної відповіді).

Варіант другий: учні одержуть видрукувані запитання та варіанти відповідей на них і відзначають галочкою правильний з їхнього погляду варіант.

У п’ятому класі учням пропонуються 6 запитань з чотирма варіантами відповідей, 6-12 класах - 12 запитань з чотирма варіантами відповідей.

Для  одержання достовірних  результатів тестування кількість варіантів відповідей на тестове завдання не повинна бути меншою від чотирьох. Запитання мають торкатися всіх зазначених вище характеристик висловлювання і розташовуватися в порядку наростання їх складності.

2. Матеріал для контрольного завдання: зв'язне висловлювання (текст) добирається відповідно до вимог програми для кожного класу.
3. Одиниця контролю: відповідi учнів на запитання за прослуханим текстом, одержані в результаті виконання тестових завдань.

4.Оцінювання.

Правильна відповідь на кожне із 6 запитань оцінюється двома балами, кожне із 12 запитань оцінюється одним балом. Оцінювання здійснюється з огляду на те, що за цей вид діяльності учень може одержати від 1 балу (за сумлінну роботу, яка ще не дала належного результату) до 12 балів (за бездоганно виконану роботу). У тому разі, коли учень з певних причин не виконав завдання, він має пройти перевірку додатково, щоб одержати відповідний бал.

Обсяг тексту (і відповідно тривалість звучання) орієнтовно визначається так:

| Клас   | Обсяг та час звучання текстів, що
                           належать до
            | художнього стилю | інших стилів
 | 5-й | 400-500сл.|4-5хв.|300-400сл.|3-4 хв.
 | 6-й | 500-600   | 5-6  | 400-500   | 4-5
 | 7-й | 600-700   | 6-7  | 500-600   | 5-6
 | 8-й | 700-800   | 7-8  | 600-700   | 6-7
 | 9-й | 800-900   | 8-9  | 700-800   | 7-8
 | 10-й | 900-1000 | 9-10 | 800-900   | 8-9
 | 11-й | 1000-1100| 10-11| 900-1000  | 9-10
 | 12-й | 1100-1200| 11-12| 1000-1100 | 10-11

# data[].attributes.headline
Читання мовчки

# data[].attributes.subject
Читання мовчки

# data[].attributes.body
Оцінюється здатність учнів:

– читати незнайомий текст із належною швидкістю;

– розуміти й запам’ятовувати після одного прочитання фактичний зміст;

– визначати причиннонаслідкові зв’язки між частинами тексту;

– відрізняти тему й ідею (основну думку) висловлювання;

– спостерігати й виявляти ті засоби, за допомогою яких автор досягає мети;

– знаходити в тексті незнайомі слова;

– демонструвати різні види читання.

Перевірка вміння читання мовчки здійснюється фронтально за допомогою тестових завдань. У  5 класі пропонують 6 запитань за текстом з чотирма варіантами відповідей.

Запитання повинні торкатися фактичного змісту тексту, його причинно-наслідкових зв’язків, окремих мовних особливостей (переносне значення слова, виражальні засоби мови тощо), відображених у тексті образів (якщо є), висловлення оцінки прочитаного.

Матеріалом для контрольного завдання є незнайомі учням тексти різних стилів, типів жанрів мовлення, що містять монологічне й діалогічне мовлення (відповідно до вимог програми). Текст добирається таким чином, щоб учні, які мають порівняно високу швидкість читання, витрачали на нього не менше 1-2 хвилини часу й були нормально завантажені роботою.

Оцінювання читання мовчки здійснюється за двома параметрами: розуміння прочитаного і швидкість читання. Розуміння прочитаного виявляється за допомогою тестової перевірки: правильна відповідь на кожне із 6 запитань оцінюється двома балами.

Швидкість читання при виведенні бала за цей вид мовленнєвої діяльності враховується таким чином: бали 7-12 може одержати лише той учень, швидкість читання в якого не нижча, ніж мінімальний показник у нормативах для відповідного класу. Той, хто не виконує зазначених норм, одержує  на два бали менше. Наприклад: за вибір 10 правильних відповідей учень 7 класу повинен одержати 10 балів; але якщо він читає зі швидкістю, меншою 120 слів за хвилину, то йому виставляється не 10, а 8 балів.

Загалом оцінювання здійснюється з огляду на те, що за цей вид мовленнєвої діяльності учень може одержати від 1 бала (за сумлінну роботу, яка ще не дала задовільного результату) до 12 балів (за правильні відповіді на запитання тестового характеру й належну швидкість читання).

Обсяг текстів для контрольного завдання визначається так:

| Клас  | Обсяг тексту для читання мовчки
        Худ. стилю    інших стилів
 | 5 | 360-450 слів | 300-360
 | 6 | 450-540      | 360-420
 | 7 | 540-630      | 420-480
 | 8 | 630-720      | 480-540
 | 9 | 720-810      | 540-600
 | 10 | 810-900     | 600-660
 | 11 | 900-990     | 660-720

# data[].attributes.headline
Оцінювання диктантів

# data[].attributes.subject
Оцінювання диктантів

# data[].attributes.body
ДЛЯ ДИКТАНТІВ ВИКОРИСТОВУЮТЬ ТЕКСТИ, У ЯКИХ КОЖНЕ З ОПРАЦЬОВАНИХ ПРАВИЛ ОРФОГРАФІЇ АБО ПУНКТУАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ ПРЕДСТАВЛЕНЕ 3 - 5 ПРИКЛАДАМИ.

Диктант оцінюється однією оцінкою на підставі таких критеріїв:- орфографічні та пунктуаційні помилки оцінюються однаково;

- виправляються, але не враховуються такі орфографічні та пунктуаційні помилки: на правила, які не внесено до шкільної програми; на ще не вивчені правила; у словах з написанням, що не перевіряється, над якими не проводилася спеціальна робота; у відтворенні так званої авторської пунктуації;

- повторювані помилки (у слові, яке повторюється в диктанті кілька разів) вважаються однією помилкою; однотипні (помилки на те саме правило, але в різних словах) вважаються кількома помилками;

- розрізняють грубі й негрубі помилки; зокрема, до негрубих належать такі:

1) у винятках з усіх правил;

2) у написанні великої літери в складних власних найменуваннях;

3) у випадках написання разом і окремо префіксів у прислівниках, утворених від іменників з прийменниками;

4) у випадках, коли замість одного розділового знака поставлений інший і якщо можлива інша інтонація;

5) у випадках, що вимагають розрізнення не і ні (у сполученнях не хто інший, як...; не що інше, як...; ніхто інший не...; ніщо інше не...);

6) пропуск одного зі сполучуваних розділових знаків або порушення їх послідовності;

7) заміна українських літер російськими;

- п'ять виправлень неправильного написання на правильне прирівнюються до однієї помилки;

- орфографічні та пунктуаційні помилки на неопрацьовані правила виправляються, але не враховуються.

 | Бали | Кількість помилок
 | 1    | 15 - 16 і більше
 | 2    | 13 - 14
 | 3    | 11 - 12
 | 4    | 9 - 10
 | 5    | 7 - 8
 | 6    | 5 - 6
 | 7    | 4
 | 8    | 3
 | 9    | 1 + 1 (негруба)
 | 10   | 1
 | 11   | 1 (негруба)
 | 12   | —