# data[].attributes.attachment_link.title
Comarques de Catalunya (3) - Puzzle interactiu flash

# data[].attributes.attachment_link.title
1.- LES COMARQUES DE CATALUNYA - 4t ESCOLA SANT JOSEP

# data[].attributes.attachment_link.description
Bloc dels alumnes de 4t de l'escola Sant Josep de Sant Vicenç dels Horts

# data[].attributes.attachment_link.title
1.- LES COMARQUES DE CATALUNYA - 4t ESCOLA SANT JOSEP

# data[].attributes.attachment_link.description
Bloc dels alumnes de 4t de l'escola Sant Josep de Sant Vicenç dels Horts

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 2:56•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.title
Població I Activitats EconòMiques De Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.description
CARACTERÍSTIQUES DE LA POBLACIÓ I SECTORS ECONÒMICS DE CATALUNYA.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
clic jclic education educational software educació educación programari educatiu software educativo

# data[].attributes.attachment_link.title
zonaClic - activitats - Activitats econòmiques: el sector primari

# data[].attributes.attachment_link.description
Al llarg del projecte es troben activitats sobre els sectors secundaris i terciaris, sobre l'oferta i la demanda, diferència entre la població activa i la població passiva, els diferents tipus d'activitats agràries i on se situen...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Activitat 1 - Què és un ecosistema?
Activitat interactiva que ens explica, de manera esquèmàtica i amb imatges, els conceptes més importants relacionats amb els ecosistemes.
¿Qué es un ecosistema? Autor: Centro Aragonés de Tecnologías para la Educación (CATEDU). Activitat 2 - Els ecosistemes i l'ésser humà.
En aquesta activitat per a la PDI podreu treballar les comunitats biològiques i els ecosistemes, el funcionament i les alteracions dels ecosistemes i els recursos naturals. Conté explicacions i activitats interactives.
Los ecosistemas y el ser humano. Autor: Francisco J. Rodríguez San José - Colegio Bretón de los Herreros (Logroño). Activitat 3 - Ecosystems (Science).
En aquesta aplicació web per a la PDI podràs aprendre, repassar i realitzar activitats sobre els ecosistemes del planeta i les espècies vegetals i animals que hi viuen.

Ecosystems.
Autors: M. Mercedes Lizcano i Joan Sallarés. Llicència: Creative Commons de Reconeixement - No Comercial - Compartir Igual (by-nc-sa). Activitat 4 - Els éssers vius i el medi físic.
En aquesta aplicació web per a PDI podreu estudiar els ecosistemes terrestres i les cadenes alimentàries. Conté explicacions i activitats interactives autoavaluatives.
Los seres vivos y su entorno. Autor: Primaria Libros Vivos, Ediciones SM. Activitat 5 - Poblacions i xarxes tròfiques.
En aquesta activitat per a la PDI podreu estudiar els conceptes de població, hàbitat i ecosistema i també les funcions de nutrició dels éssers vius, les cadenes alimentàries i les xarxes tròfiques.

Poblacions i xarxes tròfiques.
Autora: M. Carme Calle Rosingana. Llicència: Creative Commons de Reconeixement - No Comercial - Compartir Igual (by-nc-sa). Activitat 6 - Mapes conceptuals.
Ara et toca realitzar un mapa conceptual amb tots els coneixements que has après. Utilitza aquests programes que t'ofereixen moltes plantilles i objectes: figures geomètriques, dibuixos, fletxes..., i que permet, també, pujar imatges des de l'ordinador.
Activitat 7 - Elaborar una xarxa alimentària.
Elabora una xarxa alimentària dels animals i de les plantes que hi ha representats en aquest bosc de roures. A la part inferior de la xarxa dibuixa-hi els organismes productors; damunt d'aquests, els consumidors primaris; després els secundaris, etc. Utilitza el programa "Creately" cercant fotografies de plantes i animals a Internet.
Activitat 8 - Les cadenes alimentàries de l'ecosistema del bosc mediterrani.
En aquesta activitat per a PDI, realitzada amb el programa Open Sankoré, trobaràs tot un seguit d'activitats interactives sobre les cadenes alimentàries de l'ecosistema del bosc mediterrani. Podràs escoltar els sons dels animals del bosc, jugar a ordenar imatges d'animals i plantes formant cadenes alimentàries tenint en compte els éssers vius productors i els consumidors primaris, secundaris i terciaris i veure un video de dibuixos animats d'una cadena alimentària.
Autor: David Obré i Santos. Llicència de Reconeixement-No Comercial 4.0 Internacional de Creative Commons. Activitat 9 - Fitxa de dades d'un animal en perill d'extinció. -
Realitza una fitxa de dades d'un animal en perill d'extinció on hi constin: nom, nom científic, a quin grup pertany (mamífer, peix, au, amfibi o rèptil), hàbitat (on viu), alimentació (què menja), reproducció (com neix), descripció (com és), per què està en perill d'extinció i quants exemplars estan vius actualment. Busca la informació a Internet i enganxa-hi una fotografia.

# data[].attributes.attachment_link.description
Activitat 1 - Què és un ecosistema? Activitat interactiva que ens explica, de manera esquèmàtica i amb imatges, els conceptes més importants relacionats amb els ecosistemes. ¿Qué es un ecosistema? Autor: Centro Aragonés de Tecnologías para la Educación (CATEDU). Activitat 2 - Els ecosistemes i l'ésser humà.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La reproducció és el procés mitjançant el qual es formen nous éssers vius a partir d'éssers vius ja existents. Sense reproducció, els éssers vius no tindrien descendència i desapareixeria la vida sobre la Terra.

Les persones, igual que els altres animals, ens reproduïm sexualment. Perquè la reproducció sexual sigui possible, són necessaris dos sexes, el masculí i el femení. En les persones, els individus de sexe masculí són els homes i els de sexe femení són les dones.

Els homes i les dones tenim aparell reproductor. A diferència del que passa amb els altres aparells, l'aparell reproductor és diferent en cada sexe. El motiu és que realitzen funcions diferents:

L' aparell reproductor masculí produeix les cèl·lules sexuals masculines, anomenades espermatozoides.

L' aparell reproductor femení produeix les cèl·lules sexuals femenines, anomenades òvuls. A més, al seu interior es produeix la fecundació de l'òvul per part de l'espermatozoide, que donarà lloc al nou ésser.
La reproducció és el procés que permet formar un nou ésser viu a partir d'éssers vius existents.

L'aparell reproductor masculí està constituït per diversos òrgans: els testicles, els conductes deferents, les vesícules seminals i el penis. La seva funció és produir els espermatozoides o cèl·lules sexuals masculines, que, un cop s'uneixin als òvuls, formaran un nou ésser.

Els testicles són dues glàndules de forma arrodonida. Produeixen els espermatozoides.

Els conductes deferents són dos tubs que comuniquen els testicles amb l'uretra.

El penis és un òrgan musculós situat a l'exterior del cos. Està travessat per l' uretra. Té dues funcions: expulsar el semen i l'orina. El semen només es por expulsar quan està en erecció.

Les vesícules seminals són dues glàndules que produeixen el líquid seminal, un líqued viscós i blanquinós que permet als espermatozoides nedar.

La pròstata és una glàndula que produeix el líquid prostàtic. El líquid prostàtic és abocat als conductes deferents. La barreja formada pels espermatozoides, el líquid seminal i el líquid prostàtic constitueix el semen.

Per arribar a l'òvul, s'ha de produir la unió sexual. En la unió sexual, el penis es posa en erecció, és a dir, es posa rígid, s'introdueix a la vagina de la dona i ejacula. En l'ejaculació, el penis expulsa el semen, on neden milions d'espermatozoides. Gràcies a la seva cua, els espermatozoides poden nedar pel semen i avançar en direcció a les trompes de FaI·lopi, a la recerca de l'òvul. De tots els espermatozoides, només un acabarà fecundant l'òvul.

La maduració sexual de l'home

Les persones, en néixer, no tenen els òrgans sexuals desenvolupats. El desenvolupament dels òrgans sexuals s'inicia cap als 11-12 anys i s'allarga fins als 17-18 anys, quan la persona queda completament formada. Aquest desenvolupament va acompanyat de notables canvis físics externs. Vegem els canvis que experimer un noi:

Cap als 11-12 anys, els testicles es comencen a desenvolupar i apareix el pèl púbic. Es produeixen les primeres ejaculacions.

Cap als 13-15 anys, els nois augmenten molt en pes i alçada. Se'ls eixamplen les espatlles i el tòrax i els canvia la veu. Els comença a aparèixer pèl a la barba, al pit, a les cames i a les aixelles.

Cap als 17-18 anys, el penis ha augmentat de mida. També se'ls ha desenvolupat el pèl del pubis, de les aixelles, de la barba, del pit i de les cames. El cos està totalment format.

Aquestes edats són aproximades. El cos d'alguns nois experimenta un desenvolupament més ràpid que el d'altres. De fet, hi ha algunes persones que als 21 anys encara creixen en alçada.

L' aparell reproductor masculí està format pels testicles, els conductes deferents, el penis, les vesícules seminals i la pròstata. La seva funció és produir els espermatozoides.

L'aparell reproductor femení és molt diferent del masculí. El motiu és que la funció que realitza la dona en la reproducció és també diferent. La dona, a més de produir els òvuls, acull en el seu cos la fecundació i el desenvolupament de l'embrió i, un cop ha nascut, l'alimenta amb la llet que produeix.
L'aparell reproductor femení està format pels ovaris, que produeixen els òvuls, les trompes de Fal·lopi, l'úter, la vagina i la vulva.

Els ovaris són dos òrgans en forma d'ametlla. La seva funció és produir els òvuls.
Les trompes de Fal·lopi són els conductes que comuniquen els ovaris amb l'úter.

L' úter o matriu és la cavitat on es desenvolupa el nou ésser. Té forma de pera invertida.

La vagina és una cavitat de parets elàstiques on s'introdueix el penis en la unió sexual. Comunica l'úter amb l'exterior.

La vulva són uns replecs de pell en forma de llavis que protegeix, a més de l'entrada de la vagina, l'orifici de la uretra i un petit òrgan anomenat clítoris.

A partir dels 10-13 anys, els ovaris comencen a produir òvuls. En una ovulació, un dels ovaris deixar anar un òvul, que s'introdueix a la trompa de Fal·lopi i, després de recórrer aquest conducte, arriba a l'úter.
Les ovulacions es produeixen cada 28 dies, i comporten un seguit de canvis en l'úter. Així, en ovular, les parets de l'úter es comencen a recobrir d'una mucosa fortament irrigada de sang, que té com a funció acollir l'òvul fecundat.
Si l'òvul arriba a l'úter sense haver estat fecundat, la capa que s'ha format a les parets de l'úter es desprèn i, juntament amb l'òvul i una mica de sang, s'expulsa del cos. Aquest procés s'anomena menstruació o regla. Dura de tres a cinc dies, i es repeteix cada 28 dies. Si l'òvul hi arriba fecundat, s'implanta a les seves parets i es comença a formar el nou ésser.

La maduració sexual de la dona

En general, el desenvolupament sexual i el creixement comença una mica abans en les noies que en els nois. Vegem a continuació els canvis físics que experimenten les noies.

Cap als 10-12 anys, s'accelera el creixement i l'augment del pes. Es comencen a desenvolupar les glàndules mamàries i es produeix la primera menstruació. També es comença a formar el pèl púbic.

Cap als 13-14 anys, la majoria de noies ja tenen la menstruació. Es comença a formar pèl a les aixelles. Les glàndules mamaries comencen a ser actives.

Cap als 16-17 anys la menstruació ja és regular. S'eixamplen els malucs i les cuixes. Els pits estan completament desenvolupats. També s'ha format del tot el pèl púbic i el pèl de les aixelles.

Igual que en el cas de l'home, aquestes edats són aproximades. Així, algunes noies no tenen la primera menstruació fins als 14 anys.

L' aparell reproductor femení està format pels ovaris, les trompes de Fal·lopi, lúter, la vagina i la vulva. La seva funció és reproduir els òvuls i acollir la fecundació i la formació del nou ésser.

Esquema per a estudiar

# data[].attributes.attachment_link.description
La reproducció és el procés mitjançant el qual es formen nous éssers vius a partir d'éssers vius ja existents. Sense reproducció, els éssers vius no tindrien descendència i desapareixeria la vida sobre la Terra. Les persones, igual que els altres animals, ens reproduïm sexualment.

# data[].attributes.attachment_link.description
Audio especial amb el més interessant de la unitat 1. Els ecosistemes i els seus components Els éssers vius de la Terra no viuen aïllats, sinó que es relacionen entre si i amb el lloc que habiten. Un ecosistema és un conjunt de tres components: un lloc o medi físic, els éssers vius que l'habiten...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La funció de nutrició no està completa amb l'activitat de l'aparell digestiu. Gràcies a ell s'obtenen els nutrients que porten els aliments i que ja podran ser utilitzats per la cèl·lula.

Però aquests nutrients s'han de repartir a cadascuna de les cèl·lules del nostre cos. S'haurà d'utilitzar un sistema de "transport" que porti aquests nutrients des de les parets de l'intesti gros fins a la resta del cos.

Per això en aquest tema, continuem amb la funció de nutrició i parlarem de l' aparell circulatori.

Un cop dins la cèl·lula, els nutrients seran utilitzats, o bé per a fabricar noves molècules que formaran part del nostre cos, o bé com a "combustible" que ens proporcionarà energia.

Aquesta energia s'obté gràcies a una sèrie de reaccions que es donen en l'interior del mitocondri de la cèl·lula, i que es coneixen amb el nom de respiració cel·lular. Per a que tingui lloc la respiració ce·lular fa falta oxigen.

Serà l' aparell respiratori qui s'encarregarà d'obtenir l'oxigen (el que hi ha a l'atmosfera) i introduir-lo dins el nostre cos. L' aparell circulatori també transportarà l'oxigen captat per l'aparell respiratori a totes les cèl·lules.

I per completar aquesta funció de nutrició, el nostre cos s'encarrega d'eliminar totes les deixalles que ha generat el metabolisme ce·lular i que podrien resultar tòxiques (CO 2, urea...) Aquesta funció es denomina excreció i la porten a terme l' aparell excretor, el respiratori i la pell.

L'aparell circulatori

El sistema de transport humà comprén:
- L' aparell circulatori sanguini, format per cor i vasos sanguinis per on circula la sang.
- L' aparell circulatori limfàtic, format pels vasos i ganglis limfàtics , per on circula la limfa.

L'aparell circulatori sanguini s'encarrega de :
- transportar els nutrients, que recull de l'intestí prim, i l'oxigen procedent dels pulmons, a totes les cèl·lules de l'organisme,
- rep els productes nocius procedents del metabolisme cel·lular i els transporta als òrgans d'excreció.
-També transporta hormones des de les glàndules endocrines fins als òrgans on actuen
- i col·labora en importants funcions de defensa immunitària i homeostàtica

En una persona sana, el 45% del volum de la seva sang són cèl·lules: glòbuls vermells (la majoria), glòbuls blancs i plaquetes. El plasma, líquid clar i grogós, constitueix la resta de la sang.
El plasma està format majoritàriament per aigua (95%), conté també els nutrients que venen del digestiu ( com la glucosa i els aminoàcids), proteïnes (per exemple fibrinogen que intervé en la coagulació de la sang, o globulines,...), vitamines, hormones, ions, gran part del CO ₂ .... El plasma sense proteïnes es denomina sèrum sanguini.

Glòbuls Vermells
També anomenats hematies o eritròcits. Són les cèl·lules més nombroses de la sang. S'encarreguen de transportar l'oxigen des dels pulmons fins a la resta dels teixits. La proteïna que es troba a l'interior i que lliga l'oxigen es diu hemoglobina. L'hemoglobina és vermella i dóna aquest color a la sang.
Glòbuls blancs
També reben el nom de leucòcits. S'ocupen de defensar l'organisme contra l'atac de bacteris, virus i fongs. Són cel·lules amb nucli, més grans que els eritròcits i capaçes de moure's lliurement mitjançant pseudopodis. El temps de vida varia entre algunes hores fins a mesos i anys. Aquestes cèl·lules poden sortir dels vasos sanguinis a través d'un mecanisme anomenat

. Curiositats i més sobre aquest líquid que recorre el nostre cos. Si tens temps, dóna-li una ullada.

**** Enllaços per l'activitat 3.2. L'analisi de sang *****

Les anàlisis de sang proporcionen molta informació sobre el funcionament de l'organisme i comprenen diverses proves. Només un especialista pot fer una valoració precisa sobre una anàlisi de sang, però tots podem aprendre una mica.

Per ajudar-te en la recerca...

El cor és un òrgan buit musculós, de la mida del puny situat entre els pulmons . Gràcies al seu moviment de contracció i dilatació, impulsa la sang i la fa circular pels vasos sanguinis.

De dintre cap a fora podem distingir-hi tres capes:

* Endocardi: epiteli intern de revestiment (monoestratificat / cèl·lules planes)
* Miocardi: capa muscular constituïda per teixit muscular cardíac. Aquest teixit té una gran activitat i té un sistema propi d'irrigació per al la seua alimentació , les artèries coronàries.
* Pericardi: doble capa d'epiteli extern.

L'interior del cor està dividit en quatre cavitats: dues aurícules (per on entra la sang) de parets més fines i dos ventricles (per on surt la sang), de paret molt més gruixudes.

El ventricle esquerre és molt més gruixut que el dret. La part esquerra (aurícula i ventricle esq.) està totalment separada de la part dreta per un envà. La part dreta del conté sempre sang pobra en oxigen, mentre que l'esquerra conté sang rica en oxigen.

Aurícules i ventricles, en canvi estan separats per unes vàlvules que obliguen la sang a circular en una sola direcció i impedeixen el retrocés:

- aurícula dreta i ventricle dret estan separats per una vàlvula constituïda per tres membranes: vàlvula tricúspide

- aurícula i ventricle esquerra estan separades per la vàlvula bicúspide o mitral.

- Cada ventricle queda comunicat amb l'artèria corresponent per les vàlvules pulmonar i aòrtica.

- Anatomia i funció de les vàlvules cardíaques

A la part externa del hi ha un solc longitudinal i un altre transversal per on passen els nervis que intervenen en la regulació nerviosa i també les artèries i venes coronàries que reguen el cor .
A l'aurícula dreta hi desemboquen les 2 venes caves (una superior i l'altra inferior) i del ventricle dret surt l'artèria pulmonar.
A l'aurícula esquerra hi buiden les quatre venes pulmonars. Del ventricle esquerre surt l'artèria aorta.
El cicle cardíac
El cor funciona com una bomba aspirant-impel·lent. Per a això realitza moviments de relaxació (diàstoles) seguits de moviments de contracció (sístoles).

El cicle cardíac (batec) dura 0,8 segons i presenta 3 etapes:

Diàstole. Les parets de les aurícules i dels ventricles es relaxen i aspiren la sang, la qual arriba per les venes. La sang que omple les artèries no retrocedeix gràcies que les vàlvules semilunares (també denominades sigmoidees) estan tancades. Aquesta fase dura 0,35 segons.

Sístole auricular. Les parets de les aurícules es contreuen, s'obren les vàlvules auriculo-ventriculars (mitral i tricúspide) i la sang passa als ventricles. Aquesta fase dura 0,15 segons.

Sístole ventricular. Les parets dels ventricles es contreuen i la sang del ventricle esquerre passa a l'artèria aorta, cap a la resta del cos, i la del ventricle dret passa a l'artèria pulmonar cap als pulmons. Aquesta fase dura 0,3 segons.
Sorolls del cor
Quan els ventricles es contrauen, el cor arriba a tocar la paret toràcica entre la costella cinquena i sisena del costat esquerre. Aquest xoc pot percebre's amb l'orella o amb el dit. En un batec se senten dos sorolls: el primer és sord, opac i correspon al tancament de les vàlvules A-V; el segon , després d'un breu silenci és curt i sec i el provoca el tancament de les vàlvules sigmoides. Escoltant les variacions d'aquests sorolls podem saber l'estat de funcionament del cor; per fer-ho es fa servir un estetoscopi que amplifica els sorolls auscultats
Control nerviós i hormonal
La regulació nerviosa de la freqüència del cor es troba al centre cardíac del ritme, al bulb raquidi, del qual surten dos sistemes de nervis: simpàtic i parasimpàtic, el primer és excitador i el segon inhibidor. (Simpàtic=excitador)
La regulació hormonal es fa gràcies a l' adrenalina, hormona produïda a la càpsula suprarenal. L'increment d'adrenalina provoca hipertensió i aceleració del ritme cardíac.

- us arribarà al cor. Excel·lent per entendre què passa a cada bàtec del cor gràcies uns bons gràfics animats del cor.

- Una bona web per conèixer més a fons el cor, també té activitats. I per fer la pràctica de la dissecció del cor, imprescindible!

- Què? Comprovem com portes l'anatomia del cor? ... Uff! Quin embolic de vàlvules, dreta i esquerra... Prova amb aquest exercici .

- Si voleu ampliar els vostres apunts podeu donar una ullada a aquests:

- P er què tenim el cor dividit en aurícula i ventricle? Per què no pot ser una sola cavitat ? Bona pregunta. I una resposta.

* Vídeos didàctics sobre i (una mica infantils però aclaridors per aquells i aquelles que tingueu les idees poc clares)
El sistema limfàtic

El sistema limfàtic està constituït pels vasos limfàtics i pels ganglis limfàtics . El líquid que conté es denomina . Els vasos limfàtics són cecs, és a dir no tenen sortida. Per les seves parets absorbeixen part del líquid intersticial i ho condueixen als vasos sanguinis .

- El sistema limfàtic. Un sobre com actua dins el nostre cos el sistema limfàtic (en castellà). I els meus apunts sobre aquest "desconegut" sistema. us porta a una bona explicació d'aquest sistema.

-Un recull d'imatges del circulatori i del limfàtic, dels meus apunts, que us poden donar una visió més completa d'aquests aparells.

L'aparell respiratori

L'aparell respiratori humà és l'aparell encarregat de captar l'oxigen (O ₂) de l'aire i de desprendre el diòxid de carboni (CO ₂) , molècules implicades en la respiració mitocondrial.

Les cèl·lules necessiten O ₂ per poder obtindre l'energia necessària a fi de desenvolupar les seues funcions vitals, mitjançant l'oxidació de la matèria orgànica (procés que té lloc en els mitocondris de la cèl·lula i que s'anomena respiració cel·lular). Aquesta matèria orgànica l'obtenen dels nutrients que han entrat via aparell digestiu i que l'aparell circulatori els hi ha portat. Aquest també s'encarrega de l'eliminació dels productes resultants de la respiració com el CO 2 que pot ser problemàtic si es troba en gran concentració (provocaria l'aparició d'àcid carbònic, una baixada de pH i, per tant, la desnaturalització de les proteïnes).

L'aparell respiratori humà està constituït per les fosses nasals, la faringe, la laringe, la tràquea, els dos bronquis i els dos pulmons.

* Passa't per i clica sobre la llicó interactiva "La respiración" (la segona lliçó del segon bloc de continguts, sota la digestió)
L'excreció

* L'excreció: tots els òrgans i aparells que intervenen en aquesta funció, en (en castellà). un enllaç a uns apunts sobre l'excreció, l'aparell urinari i la formació d'orina. Si vols ampliar els teus coneixements sobre l'excreció en pots trobar una explicació molt completa sobre l'excreció i els diferents tipus d'aparells. I aquí una explicació de .

* Anatomia de l'aparell excretor: Una explicació ben senzilla si et passes per , i una de si vols (les dues en castellà). Aquest et porta a la pàgina d'Antonio Jimeno (Aula2005) sobre l'aparell excretor. Un recull d' imatges de l'aparell excretor, amb algunes explicacions, de l'Enciclopèdia Virtual del Cos Humà.

* (en anglès)

* ; si aneu a l'apartat 4 [ distribució de nutrients i eliminació de les substàncies de rebuig] podeu trobar uns bons gràfics sobre el ronyó i la formació d'orina a continuació de l'aparell circulatori.

* Producte del metabolisme dels aminoàcids és l'La seva toxicitat obliga a convertir aquesta molècula en urea. Aquest procès, conegut com a cicle de la urea té lloc principalment en les cèl·lules del . Com es converteix l'amoni en urea? amoni .
És un cicle complexe i difícil d'entendre si no tenim coneixements previs de bioquímica. Tot i així alguns de vosaltres heu preguntat com es convertia l'amoníac en urea i si voleu una resposta podeu trobar-la o en aquest . També pots mirar-te aquest , pàg 298 .

* Totes les funcions dels ronyons quan aquests i quan (insuficiència renal).

* Si voleu ampliar coneixements: La per als que voleu arribar més lluny. Molt recomanable, un nivell alt d'explicació que us pot servir per ampliar els apunts. O també aquests amb una explicació molt detallada de la fisiologia de la nefrona

* Autoavaluació. Què has après fins ara? Comprova-ho aquí.

* No es lo mismo! Productes d'excreció i excrements són conceptes diferents.

unitat-didactica-7-respi-circu-excre1

# data[].attributes.attachment_link.title
Aparell circulatori, respiratori i excretor

# data[].attributes.attachment_link.description
La funció de nutrició no està completa amb l'activitat de l'aparell digestiu. Gràcies a ell s'obtenen els nutrients que porten els aliments i que ja podran ser utilitzats per la cèl·lula. Però aquests nutrients s'han de repartir a cadascuna de les cèl·lules del nostre cos.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Quan respirem, intercanviem gasos entre el nostre cos i l'exterior. Per realitzar la nutrició, necessitem prendre oxigen de l'aire i eliminar el diòxid de carboni que es forma al nostre cos.
L'aparell respiratori és l'aparell encarregat de fer la respiració. L'aparell respiratori és l'aparell encarregat de fer la respiració. Està format per les vies respiratòries, els pulmons i el diafragma.

Parts de l'aparell respiratori:

Pulmons

Els pulmons són dos òrgans esponjosos formats per milions de saques anomenats alvèols, que estan envoltats de vasos sanguinis molt fins.
En els alvèols es produeix l'intercanvi de gasos:

L'oxigen de l'aire passa a la sang.

El diòxid de carboni que genera el nostre cos i que és transportat per la sang passa als alvèols i és expulsat a l'exterior.

Diafragma

El diafragma és un múscul que es troba sota els pulmons. El seu moviment permet la respiració.

Els moviments respiratoris

Els moviments respiratoris són dos: la inspiració i l'expiració.

En la inspiració, el diafragma baixa, augmenta la caixa toràcica i l'aire entra en els pulmons.

En l'expiració, el diafragma puja, es redueix la mida de la caixa toràcica i l'aire dels pulmons surt a l'exterior.

En repòs, les persones fem de 12 a 15 inspiracions per minut.

# data[].attributes.attachment_link.description
Quan respirem, intercanviem gasos entre el nostre cos i l'exterior. Per realitzar la nutrició, necessitem prendre oxigen de l'aire i eliminar el diòxid de carboni que es forma al nostre cos. L'aparell respiratori és l'aparell encarregat de fer la respiració. L'aparell respiratori és l'aparell encarregat de fer la respiració.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'aparell digestiu té com a funció transformar els aliments en substàncies nutritives simples perquè el nostre organisme pugui assimilar-les i transportar-les per tot el cos. Aquesta transformació s'anomena digestió.

Parts de l'aparell digestiu

L' aparell digestiu està format pel tub digestiu i per les glàndules digestives.

El tub digestiu és un tub d'uns 10 m de llarg dividit en diverses parts.

Les glàndules digestives són petits òrgans que segreguen sucs digestius. Aquests sucs ajuden a descompondre els aliments en substàncies nutritives simples, per tal que puguin passar a la sang.

La boca . És l'entrada del tub digestiu. La boca conté:

les dents. Les incisives i els ullals tallen els aliments i les premolars i les i les molars els trituren.

La llengua. És un múscul que mou l'aliment i el barreja amb la saliva

La faringe. Comunica la boca amb l'esòfag.

L' esòfag. És un tub de parets musculoses que condueix l'aliment a l'estómac.

L' estómac. És un eixamplament del tub digestiu. Hi té lloc la part principal de la digestió.

L' intestí prim. Té vuit metres de llarg. A l'intestí prim les substàncies digerides passen a la sang.

L' intestí gros. Fa un metre de llarg. Comunica amb l'exterior per l'anus.

Les glàndules salivals produeixen la saliva.

Durant la digestió els aliments es transformen en substàncies nutritives simples. La transformació és de dos tipus: mecànica, que és la produïda pel moviment i trituració dels aliments, i la química, que és la produïda pels sucs digestius. Les fases de la digestió són les següents:

L' aparell digestiu transforma els aliments en substàncies nutritives simples, que passen a la sang per ser transportades per tot el cos.

# data[].attributes.attachment_link.description
L'aparell digestiu té com a funció transformar els aliments en substàncies nutritives simples perquè el nostre organisme pugui assimilar-les i transportar-les per tot el cos. Aquesta transformació s'anomena digestió. Parts de l'aparell digestiu L' aparell digestiu està format pel tub digestiu i per les glàndules digestives.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
clic jclic education educational software educació educación programari educatiu software educativo

# data[].attributes.attachment_link.title
zonaClic - activitats - Aparells del cos humà

# data[].attributes.attachment_link.description
L'aparell digestiu transforma tot el que menges i beus en nutrients que el teu cos aprofita i residus que expulsa. Coneixes l'aparell digestiu? Saps com funciona?

# data[].attributes.attachment_link.description
Per poder viure i fer les activitats diàries necessitem aliments.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Utilitzem les galetes per millorar els nostres serveis i oferir-te una bona experiència de navegació. Si continues navegant, considerem que acceptes el seu us.

Veure política de galetes Tanca pop-up

La campanya 5 al dia promou l'alimentació saludable i el consum d'un mínim de cinc racions diàries entre fruites i hortalisses.

Des de 1998 més de 100.000 nens i nenes d'escoles de tot Catalunya han visitat Mercabarna per realitzar-la.

# data[].attributes.attachment_link.title
La piràmide dels aliments - 5 al dia - Campanya Mercabarna

# data[].attributes.attachment_link.description
NO HI HA CAP ALIMENT QUE PER SI SOL APORTI TOTS ELS NUTRIENTS QUE EL NOSTRE ORGANISME NECESSITA. Així, només la varietat de productes i la ingesta de les racions adients de cadascun permetran un bon creixement dels infants. DIVERTEIX-TE I POSA A PROVA ELS TEUS CONEIXEMENTS Ara que ja coneixes les racions adients de ...