# data[].attributes.headline
Кулемет "Максим"

# data[].attributes.subject
Кулемет "Максим"

# data[].attributes.body
1883р. - Хайрам Стівенс Максим винайшов усім відомий кулемет "Максим"

# data[].attributes.headline
Перший радіоприймач

# data[].attributes.subject
Перший радіоприймач

# data[].attributes.body
1895р. - Гульєльмо Марконі та Олександр Попов винайшли перший радіоприймач

# data[].attributes.headline
Перший фонограф

# data[].attributes.subject
Перший фонограф

# data[].attributes.body
1877 р. - Томас Алва Едісон винайшов перший фонограф.

# data[].attributes.headline
Перший  в світі телефон

# data[].attributes.subject
Перший  в світі телефон

# data[].attributes.body
14 лютого 1876 -Александер Грейам Белл винайшов перший в світі телефон.

# data[].attributes.headline
Карл Фрідріх Бенц

# data[].attributes.subject
Карл Фрідріх Бенц

# data[].attributes.body
німецький автоінженер, що створив перший у світі бензиновий двигун (побудував першу модель такого двигуна у 1878), а також у 1885 автомобіль з таким двигуном.

# data[].attributes.attachment_link.title
Карл Фрідріх Бенц - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
1882-го організував акціонерне підприємство "Gasmotoren Fabrik Mannheim", але вже 1883 покинув його. У тому ж році на основі велосипедної майстерні організував компанію "Benz & Company Rheinische Gasmotoren-Fabrik", відому також як "Benz & Cie". Компанія почала виробляти і продавати бензинові двигуни. Тут же Бенц сконструював свій перший автомобіль.

# data[].attributes.headline
Двигун внутрішнього згорання

# data[].attributes.subject
Двигун внутрішнього згорання

# data[].attributes.body
Технічною подією великого значення стала поява нового класу моторів, які сконструювали німецькі винахідники Ніколаус Отто і Рудольф Дизель.

# data[].attributes.attachment_link.title
Двигун внутрішнього згоряння - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Нарівні з електричним двигуном двигун внутрішнього згоряння є одним із найпоширеніших типів двигунів. Найчастіше він використовується у транспортних засобах: автомобілях, мотоциклах, поїздах, авіації, водному транспорті тощо. Двигуни внутрішнього згоряння застосовуються також в автономних електричних генераторах для виробництва електроенергії.

# data[].attributes.headline
Перший залізничний навісний міст

# data[].attributes.subject
Перший залізничний навісний міст

# data[].attributes.body
1818-1826 рр. - інженер Телфорд спорудив перший залізничний підвісний міст.

# data[].attributes.headline
Перший телеграф

# data[].attributes.subject
Перший телеграф

# data[].attributes.body
1844р. - Семюель Морзе винайшов перший телеграфний апарат.

# data[].attributes.body
Роберт Фултон у 1807р. побудував пароплав з гребним колесом - "Клермонт"

# data[].attributes.body
Здійснив багато досліджень фізіології серцево-судиної системи та органів травлення. Розробив теорію умовних рефлексів.

# data[].attributes.headline
Грегор Мендель

# data[].attributes.subject
Грегор Мендель

# data[].attributes.body
Вивів закономірності передавання спадкових ознак, започаткував науку генетику.

# data[].attributes.attachment_link.title
Грегор Мендель - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Йоганн Мендель народився 20 липня 1822 у селянській родині Антона та Розини Мендель у маленькому містечку Гайнцендорф ( Австрія, тепер Гинчице (частина села Вражне) у Новому Їчині, Чехія). Змалку цікавився природою, працював садівником. Два роки вивчав філософію у інституті Ольмюца. Після цього подався у монахи Августинського монастиря у Брні, Чехія.

# data[].attributes.headline
Теорія еволюції 

# data[].attributes.subject
Теорія еволюції 

# data[].attributes.body
Найбільшим відкриттям ХІХ ст. вважють відкриття Чарлзом Дарвіном теорії еволюції.

# data[].attributes.attachment_link.title
Теорія еволюції - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Теорія еволюції - наукова теорія, що пояснює механізми зміни форм живих організмів, їхніх спільнот та причини утворення біорізноманіття на Землі у процесі еволюції. Перші цілісні теорії еволюції були запропоновані на початку ХІХ сторіччя Еразмом Дарвіном та Жаном Батистом Ламарком. Великий вплив на формування еволюційної біології як самостійної галузі науки зробила теорія еволюції Чарлза Дарвіна.

# data[].attributes.headline
Періодичний закон

# data[].attributes.subject
Періодичний закон

# data[].attributes.body
1869р - Дмитром Менделеєвим відкрито Періодичний закон.

# data[].attributes.headline
Антуан Лоран де Лавуазьє

# data[].attributes.subject
Антуан Лоран де Лавуазьє

# data[].attributes.body
Чимало зробив для розвитку хімії. Детальніше про нього:

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Антуан-Лоран де Лавуазьє

фр. Antoine-Laurent de Lavoisier

Народився

26 серпня 1743
Париж, Королівство Франція

Помер

8 травня 1794 (50 років)
Париж, Французька республіка
·

Поховання

Країна

Королівство Франція, Перша Французька республіка

Національність

француз

Діяльність

хімік, економіст, біолог, фізик, науково-педагогічний працівник, адвокат, астроном, письменник

Alma mater

( 1764 )

Галузь

хімія, фізика

Заклад

Посада

Вчителі

, Нікола Луї де Лакай і Жан-Антуан Нолле

Аспіранти, докторанти

, Антуан Франсуа де Фуркруа , і

Членство

Лондонське королівське товариство , , Французька академія наук , , і

Відомий завдяки:

Закон збереження маси речовини, хімічний елемент

Батько

[3]

Мати

[3]

У шлюбі з

Марія-Анна П'єретта Польз [4][5]

Нагороди

Автограф

Антуан Лоран Лавуазьє у Вікісховищі

Антуа́н Лора́н де Лавуазьє́ ( фр. Antoine-Laurent de Lavoisier; 26 серпня 1743, Париж - 8 травня 1794, Париж) - французький науковець, один із засновників сучасної хімії.

Лавуазьє походив з заможної буржуазної сім'ї. Його батько був одним з 400 адвокатів, що працювали при Паризькому парламенті, і хотів, щоб син також став адвокатом. Однак його більше притягували природничі науки, тому він вивчав з юрисдикцією ще й астрономію, мінералогію, математику, ботаніку, геологію, і, власне, хімію. Навчався у найкращих Паризьких професорів.

1768 року, у віці 25-ти років був вибраний в академію ад'юнктом з хімії. Через 10 років став її повноцінним членом, а 1785-го - директором. Під час Конвенту він намагався врятувати академію, але йому це не вдалось, і 1793 року академія була ліквідована.

Гільйотинований у період Французької революції за звинуваченням в участі "у змові з ворогами Франції проти французького народу, що мав на меті викрасти у нації величезні суми, необхідні для війни з деспотами". 1796 року Лавуазьє був посмертно реабілітований.

Значну частину прибутків витрачав на досліди. Він не рахував гроші: наприклад, досліди зі складу води коштували йому 50000 ліврів. Він домагався високоточного постановлення експериментів, використовував досконалі прилади: він зробив у це дуже великий вклад. 1775 року міністр Тюрго, що відкрив виробництво пороху у Франції, назначив його одним з 4-х його керівників. Завдяки вченому до 1788 року виробництво пороху у Франції збільшилось вдвічі.

Експериментально довів, що повітря - не просте тіло, як вважалося на той час, а суміш різних за властивостями газів. Запропонував назву "оксиген" і пояснив його роль у процесах випалювання, горіння, дихання. Навів визначення хімічного елемента, встановив хімічний склад води, оксидів нітрогену, багатьох мінералів. Довів закон збереження маси речовини. Склав першу таблицю простих речовин. Один із засновників термохімії. 1789 року Лавуазьє опублікував підручник "Елементарний курс хімії", цілком заснований на кисневій теорії горіння і новій номенклатурі, який став першим підручником нової хімії.

Також Лавуазьє досліджував дії різних речовин за високих температур, для чого побудував величезний агрегат з двома лінзами (найбільша мала діаметр 130 см), що концентрували сонячне світло. Для того, щоб виготовити збиральну лінзу такого розміру, оптики зробили два круглих увігнутих скла, злютували їх, а в проміжок між ними заповнили спиртом. Товщина такої лінзи в центрі становила 16 см. Друга лінза, яка ще сильніше допомагала зібрати промені, була приблизно вдвічі меншою, і її виготовили звичайним способом - шліфуванням скляної виливки. Продумана система важелів, ґвинтів і коліс на платформі дозволяла наводити лінзи на Сонце. Учасники досліду були в закопчених окулярах.

В осередок такої системи Лавуазьє поміщав різні мінерали і метали: пісковик, кварц, цинк, олово, кам'яне вугілля, алмаз, платину і золото. Він відзначив, що в герметично залютованій скляній посудині з вакуумом алмаз при нагріванні обвуглюється, а на повітрі згорає повністю.

# data[].attributes.attachment_link.title
Антуан Лоран Лавуазьє - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Антуан-Лоран де Лавуазьє фр.

# data[].attributes.headline
Джомолунгма (Еверест)

# data[].attributes.subject
Джомолунгма (Еверест)

# data[].attributes.body
30-40 рр. ХІХ ст. - Дж.Еверест уперше визначив висоту найвищої вершини світу.

# data[].attributes.headline
Відкриття Антарктиди

# data[].attributes.subject
Відкриття Антарктиди

# data[].attributes.body
1820р - російська морська експедиція під керівництвом Тадея Беллінсгаузена та Михайла Лазарєва відкрила Антарктиду.
Докладніше про відкриття Антарктиди тут.