# data[].attributes.body
Da Orla Lehmann holdt sin offentlige tale for de københavnske liberale mænd i år 1842 på skydebanen i København, ytrede han overfor hans tilhængere hvor han gerne ville have grænsen mellem Danmark og Tyskland til at ligge. Derudover ytrede han at han ønskede en definition på Danmark, og hvad det vil sige at være dansk. Han ytrede nemlig at danskhed er det at være en integreret del af Danmark og det at man taler dansk. Derfor anerkender han dog også at Holstenerne  er i deres gode ret til at fordrer alle konsekvenser af at være en del af Danmark. Dette argumentere han for med det naturlige og retten, samt mener han at danskhed også ligger i de fælles traditioner og den historie som ligger forud for nu. At grænsen før har gået til Ejderen bliver således et argument for at den skal det igen. Overordnet er kilden god til at besvare hvorledes de liberale ser på danskhed og hvor grænsen skal gå, da talen er holdt i samtiden under “grænse-krisen” og samtidig er Orla Lehmann frontfigur for de nationalliberale.

# data[].attributes.body
Den nationalliberalistiske Orla Lehmann afholdte en tale i København d. 28. maj 1842 hvor han kritiserede Danmarks identitet. Han fokuserer især på problemet i forhold til den danske grænse. Lehmann vil gerne have at grænsen skulle rykkes til floden Ejderen, da han mener at det er den grænse naturen, historien og retten har anvist os.

# data[].attributes.body
Da Orla Lehmann holdt tale for det københavnske liberale samfund (borgerstanden) i år 1842 på skydebanen i København, i forbindelse med en fejring af stændernes oprettelse i 30’erne National liberale borgere- gjorde han det tydeligt hvor han ville have grænsen mellem Danmark og Tyskland til at ligge. Han ønskede en definition på Danmark, og hvad det vil sige at være dansk. Han belyser hvordan Danmark geografisk og Danmark kulturelt ikke er det samme, men at det nok burde være det samme, i bestræbelsen efter en klar definerbar national identitet. Han argumenterede for hans holdning ved at definere danskheden og danskerne gennem historien, retten, naturen og den danske nationalitet. Han vandt tilslutningen til det borgerskabet, og grænsen blev dermed fastlagt ved Ejderen - indtil 1864.

# data[].attributes.body
Talen er god til at belyse de nationalliberales syn på Danmark, både i en kulturel og geografisk forstand. Derudover er der at læse en kritik af helstaten og dermed kongen da den opdelte stat også opdeler national identiteten hvilket fører til en svagere stat end hvad er muligt. Talen er god til at belyse de ovennævnte problemstillinger da Ole Lehmann, som frontfigur for de nationalliberale, tydeligvis har reflekteret over tingene og virker til også at reflektere gennem talen. Ole Lehmann var en frontfigur for de nationalliberale så han er en god kandidat til at besvare problemstillingerne. Derudover er kilden samtidig, hvilket naturligvis også øger den troværdighed. De national liberales syn på danskhed kommer til udtryk i at de vil have at Danmark skal defineres som at den går til ejderen begrundet med at det er “naturens, historiens og rettens” grænse. Ydermere kan en kritik af helstaten læses, da Lehmann påstår at en grænsedragning der ikke stemmer overens med naturen, historien og retten vil fører til en svækket stat. Da Lehmann holder den her tale er den danske grænse ikke ved Ejderen, altså er de daværende grænser skyld i at danmark ikke er lige så stærkt som det kunne være.

# data[].attributes.body
Ved hjælp af kilden “Danmark til Ejderen”, har vi opnået et klart indblik i Orla Lehmanns (og national liberalisternes) definitionen af Danmark - han var kritisk overfor Danmarks identitet og stillede spørgsmålstegn ved den. Lehmanns formål var at overbevise lytterne om hans påstand, og dette relevant, da man normalvis hørte omkring  ting der strider mod det han siger. Ved at høre denne tale igen, får man et billede ind i hvordan situationen var på daværende tidspunkt, samt en borgers synspunkt på hele situationen. Lehmann pointerer, at Danmark endnu ikke er defineret, ikke bare med grænsen, men som land. Han pointerer derudover at Danmark ikke har fundet sin identitet endnu, og kritiserer landet.

Hos national liberalisterne havde det stor betydning hvordan Danmark var skabt på naturligvis, og herunder er Ejderen et symbol på Danmarks grænse.  Derudover menes der, at man som Dansker først selv skal respektere grænsen, og først der kan man have retten til at råde over Danmark. Man kan hermed ikke råde over noget, som man ikke kan definere - man skal have indsigt.

Overordnet er kilden velegnet til at give et indblik i hvordan de nationalliberale opfattede Danmark og dets grænser.

# data[].attributes.body
Vi kan, ud fra det vi har skrevet, konkludere at Orla Lehmanns tale er en meget oplysende tale, der udstråler en bestemt mening og holdning. Skåltalen er offentlig tale, da den blev holdt på en skydebane i København. I talen kan man tydeligt se, hvordan nationalismen bryder igennem, og hvordan folks holdning til Danmark var i midt 1800 - tallet. Som ses i citat 1 har han, som dansk nationalliberal, ikke en fuldmægtig forståelse for, hvad det danske kongerige indebærer. Formuleringen gør det klart for modtageren, at betydningen af Danmark er en splittet ting.

I citat 3 ses det også at Danmarks naturlige og ægte grænse går til Ejderen. Som national liberalist, er dette en vigtig pointe for Lehmann, da det, i hans øjne, er det oprindelige Danmark.

# data[].attributes.body
D. 28 maj 1842 holdte den anerkendte nationalliberalist Orla Lehmann sin ikoniske tale “Danmark til Ejderen” til en forsamling af nationalliberale, og talen blev afholdt på en skydebane i København. Gennem talen diskuterede han, hvad det vil sige at være dansk, og hvor langt landet strækker sig. Han argumenterede for en landegrænse ved Ejderen, og dermed ikke inkludere Holsten i kongeriget Danmark, fordi man skulle respektere den grænse naturen havde givet Danmark, og den grænse var Ejderen. Det var samtidig i perioden op til grundlovens redegørelse, hvor man skulle have en konkret definition af, hvad der indgik i det danske kongerige, da Orla Lehmann var en af de hovedansvarlige for at skrive grundloven.

# data[].attributes.body
Teksten er altså en diskurs fra Orla Lehmann d. 28 maj 1842 til en forsamling af nationalliberale i forlængelse med fejringen af stænderforsamlingen i 1834. Talen blev afholdt på en skydebane i København. En tale er en offentlig diskurs, som bliver afholdt med hensigten at fremme et bestemt budskab til en konkret målgruppe. Orla Lehmann holdte talen på baggrund af uenigheder om hvorvidt det danske monarki burde strække sig. Talen er fantastisk til at svare på bestemt problemstillinger. Fx. hvilke forskellige politiske holdninger der var til Danmarks grænser i midten af 1800-tallet. Man får samtidig svar på, hvordan de indflydelsesrige nationalliberale så på spørgsmålet omkring Danmarks sydlige grænse, hvilket førte til bl.a. treårskrigen (1848-1850) og krigen i 1864. Kilden kan bruges til at belyse de nationalliberales syn på danmark, navnligt den danske nation, og hvem der skulle indgå heri. I den forbindelse kan man i teksten aflæse, hvordan danskhed i tiden måltes, navnligt hvordan historie spiller en betydelig rolle i argumenterne for grænsedragninger.
Orla Lehmann bringer problemet angående Danmarks grænse på banen. Han har, som dansk nationalliberal, ikke en fuldmægtig forståelse for, hvad det danske kongerige indebærer. Han mener, at der skal være en konkret definition af, hvor den danske grænse går. Han er dermed også en god repræsentation for en daværende delt mangel på svar og specificitet, som der var vedrørende den danske grænse - og det var altså selv som nationalliberale, at der var en mangel på forståelse.
Han redegør for, hvor den danske grænse bør gå til. Han publicerer hermed sin stærke holdning foran de andre nationalister, som han forsøger at overbevise. Han fastgør altså, at den danske grænse er floden, Ejderen. Han forklarer, at det er bestemt af naturen, historie og ikke mindst retten har anvist.

# data[].attributes.body
Konklusionen er en sammenfatning af punkterne 1-4 i skemaet og der må ikke komme noget nyt med. Der må ikke indgå citater.