# data[].attributes.body
Šarls Bodlērs bija viens no nozīmīgākajiem un ietekmīgākajiem franču 19. gs. dzejniekiem.
Par nozīmīgāko Bodlēra darbu uzskatāms viņa dzejoļu krājums "Ļaunuma puķes".
Vēl viens ļoti nozīmīgs Bodlēra darbs ir dzejprozas krājums "Parīzes splīns".

# data[].attributes.body
Rubēns Darīo bija viens no spāņu un amerikāņu dzejniekiem.
Nozīmīgākais  Darīo darbs bija prozas un dzejas grāmata "Zils...", šis darbs, iespējams, ir reprezentatīvākais literārais modernisms.

# data[].attributes.body
Hosē Martī bija kubiešu dzejnieks, esejists, žurnālists, tulkotājs, profesors un izdevējs. Darbs "Bezmaksas panti" ir atzīts par sirsnības un aizrautības estētiku. Starp šo prozas darbu galvenajām tēmām cita starpā tiek apskatīta dzejas māksla, brīvība un cilvēku ierobežojumi.

# data[].attributes.body
Es brūce un vēl - duncis baiss!
Es vaigs un pļauka, kas to vajā!
Es esmu rats un spieķi tajā,
Un moceklis, un bendesmaiss!

# data[].attributes.body
1905.gadā Drēzdenē tika dibināta jauno mākslinieku apvienība „Tilts”. "Ar šo nosaukumu viņi gribēja uzsvērt, ka šīs apvienības biedru darbos jāsaliedējas visiem avangardisma virzieniem, kas eksistēja tālaika Vācijas mākslas dzīvē.

# data[].attributes.body
Vācu protestējošā māksla turpināja attīstīties Minhenē, kur 1911.gadā izveidojās mākslinieku apvienība „Zilais jātnieks”.

# data[].attributes.body
Gleznošana tika aizstāta ar reālo priekšmetu ready-made eksponēšanu vai klasisko mākslas darbu pārveidošanu.

# data[].attributes.body
Modernisms tver un attēlo mainīgo, tieši modernisma laikā estētiskās pieredzes sfērā tiek iepludināti mākslas jaunie veidi: kino, fotogrāfija, radio vēlāk televīzija- viss, kas saistās ar vārdiem kultūras industrija un mākslas reproducēšana.

# data[].attributes.body
Absurda drāma ir dramaturģijas virziens, kas attīstījās 20. gadsimta vidū Eiropā, jo sevišķi Francijā.Absurda drāma cilvēka eksistenci rāda kā absurdu un bezjēdzīgu, kā arī demonstrē cilvēka nespēju ietekmēt pasaules kārtību; darbu varoņi nespēj savā starpā sazināties, ir savstarpēji izolēti un bezpersoniski.

# data[].attributes.body
Mūzikā vienu par vienu no modernās mūzikas celmlaužiem uzskatāms austrietis Arnolds Šēnbergs- viņš atteicās no tonālās sistēmas toņu hierarhijas un pārgāja uz atonālismu (tāds, kam nav tonālās skaņu organizācijas), kura haosā kompanists izveidoja 12 skaņu dodekafonijas sistēmu.

# data[].attributes.body
Stila pirmie iedīkļi prādijās Parīzē ap 1910. gadu, bet līdz 1935. gadam, tas jau bija pasaulē pārņēmis to cilvēku prātus, kuri mīl greznību, izsmalcinātību un tiecas apliecināt īpašu statusu. Šo stilu raksturo biežāk izcelta forma, krāsa un dizains, nevis rotājošs ornaments. Priekšroka tiek dota apstraktiem, stilizētiem, nevis naturāliskajiem motīviem. Tiek izmantotas spilgtas pamatkrāsas.