# data[].attributes.body
Käesolev video näitab, et hõõrdejõud on jõud, mis takistab kokkupuutes olevate kehade liikumist teineteise suhtes. Kahe keha üksteise vastu hõõrumine ehk antud videos siis füüsika ja keemia õpiku omavaheline hõõrdumine näitab, et mida rohkem me neid omavahel hõõrume, seda soojemaks nad muutuvad, seni kuni üks neist jõuab sulamispunkti ja murrab osakesed lahti.Hõõrdejõud sõltub rõhumisjõust, mida suurem on rõhumisjõud, seda suurem on hõõrdejõud ja vastupidi.  Mida rohkem me kahte objekti omavahel hõõrume, seda kiiremini tõuseb ka temperatuur. Kui hõõrdumine peatub langeb ka temperatuur. Hõõrdumine tekib kõikide kehade vahel, mis omavahel kokkupuutuvad. Videos selgub, et hõõrdejõu mõjumise suund on keha liikumissuunaga alati vastupidine. Mida siledamad on pinnad, seda väiksem on hõõrdumine ning mida suurema jõuga ja mida kiiremini me kahte pinda kokku surume, seda suurem on ka hõõrdejõud. Hõõrdumise kaks peamist põhjust on pindade ebatasasuse ja aineosakeste vaheline tõmbejõud. Hõõrdejõudu saab vähendada, kui libisevate pindade vahele panna õli või vähendades kokkupuutuvaid pindu. Kui hõõrdejõudu poleks, siis ei saaks me  süüa, liikuda ega teha muid hädavajalikke toimetusi.

# data[].attributes.body
Antud rakendus või joonis aitab omandada teadmisi statistikast. Pallid kukuvad siis läbi ehitatud sõrestiku , juhusliku teekonna läbi ja kukkuvad anumatesse, mis näitavad kukkunud pallide koguarvu
Joonist saab uurida nii läbi pallide kui ka kiire
Pallide kukkumist erinevatesse anumatesse saab loendada tükkina kui ka määrata tõenäosusena, milleks see ka tehtud on.
Jätame pulkade arvu sõrestikus samaks, kuna see ei mängi üldise tõenäosuse määramisel suurt rooli. See vaid kitsendab või laiendab joonist.
Pallid liiguvad siis sõretikus juhuslikult alla, kui jätta pulkade kalle sõretikus horisontaalselt kukkuvad palli anumatesse suvaliselt, kuid, mis pallide kuhjudes annavad püramiidi efekti. Ühesõnaga on keskel rohkem palle ning, mida ääre poole minna seda vähemaks neid jääb, kuna väheneb tõenäosus, et nad kukkuvad sinna
Isegi matemaatiliselt kindlaks määratud pallide arv anumates erineb tegelikusest, mis näitab ettearvamatu see sõrestik on.
Muutes sõretikus postide kaldenurka, muutub loomulikult ka pallide arv anumatus. Sinna poole kuhu on kalle, sinna poole kuhjub nüüd rohkem palle.

# data[].attributes.body
*Rakenduse abil on võimalik läbi viia erinevaid katseid.
*Rakenduses saab tõsta ja langetada takisti eritakistust, takisti pikkust ja takisti pindala ning vastavalt sellele jälgida, kuidas muutub takistus vooluringis.

* Tõstes takisti eritakistust või suurendades takisti pikkust, suureneb vooluringi kogutakistus.
*Kui suurendada takisti pindala, siis aga väheneb vooluringi kogutakistus.
**Takistuse mõõtühik on oom.
**Takistid jagunevad kaheks: lineaarseteks ja mittelineaarseteks takistiteks.

# data[].attributes.body
Takistus näitab kui palju vooluahel või selle komponent takistab elektronide liikumist.
Takistid piiravad voolutugevust ühes kindlas vooluringi osas.
Mida jämedam on juhe, seda kergemini liigub seal vool kuna selle juhtme ristlõige on suur ja selles on vabu laengukandjaid rohkem kui peenes juhtmes.
Mida pikem on juhe, seda suurem on takistus, sest laengukandjate tell on palju aatomeid mis voolu kandumist juhtmes takistavad.

# data[].attributes.body
* Vajutasin vasakult menüüst "neoon" ja "jää". Umbes -130 kraadi juures hakkasid molekulid väga kiiresti liikuma ja eraldusid üksteisest. Mida madalamaks temperatuuri panna, nt -271 kraadi juures on molekulid liikumatud ja üksteise külge kokku läinud.
* Järgmiseks proovisin vajutada neooni ja vee peale. -255 kraadi juures olid molekulid üksteise külge läinud, -235 kraadi juures nad juba lendasid laiali.
* Vajutasin gaasi ja neooni peale. -271 kraadi juures olid molekulid üksteise küljes, -200 kraadi juures olid üksteisest eraldatud ja liikusid vabalt ringi. Järelikult mida madalam temperatuur, seda vähem liikuvamad on molekulid neooni ja vee lahuses.
Jääga reageerides oli neljast ainest (neoon, argoon, oksügeen ja vesi) kõige liikuvam veega reageerimisel. Kōige vähem liikuvam oli ülejäänutega reageerides vōrdselt.
Panin neli ainet jääga reageerima ning need olid liikuvamad kui veega reageerimisel.

# data[].attributes.body
*Toimub tuumalõhustumine tuumareaktsioonina.
*Aeglane neutron neeldub uraan-235 tuumas, mis seejärel jaguneb kaheks kergemaks elemendiks ja vabadeks neutroniteks.
*Laguneb väiksemateks aatomituumadeks.
*Seda saab esile kutsuda läbi ahelreaktsiooni : ühe tuuma lõhustumise tulemusena tekkinud neutronid käivitavad järgmiste tuumade lagundamise jne...
*Tuuma lõhustamine on eksotermiline reaktsioon.
*Tulemusena vabaneb suurtest kogustes energiat.
*Energiat on võimalik kasutada näiteks soojuse ja elektri tootmiseks tuumaelektrijaamas, kus tuumalõhustumine toimub juhitava ahelreaktsioonina.
*Juhitamatu ahelreaktsioon vabaneb tuumaenergia tuumapommi plahvatusel.

# data[].attributes.body
Kirjeldab aine kolme oleku omadusi.

Ennustab, kuidas temperatuuri või rõhu muutmine mõjutab osakeste käitumist.

Võrdleb osakesi kolme erineva oleku korral.

Selgitab jäätumist ja sulamist molekulaarsel tasemel.

Mõistab, et erinevatel ainetel on erinevad omadused, kaasa arvatud sulamis-, jäätumis- ja keemistemperatuur.

Paremalt menüüst (Atoms & Molecules) on võimalik valida aine, mille omadusi kirjeldada soovitakse. Valikus: neon, argon, oxygen, water.
Aine käitumist saab võrrelda nii kuumal kui külmal temperatuuril. Samuti on võimalik aineid ise juurde lisada ja katseklaasis olevat õhku reguleerida.
Näiteks kui jälgida argooni liikumist kõrgel temperatuuril ja katseklaasist kogu õhk välja suruda, tekib plahvatus. Kui katseklaasis on õhku piisavalt ja argooni aineosakesi lihtsalt kuumutada, hakkavad need kiiresti liikuma. Külmutamisel tõmbuvad kokku.

# data[].attributes.body
Katse alguses ei ole kaks keha omavahel kokku puutunud, aga kui hōōruda kahte keha teineteise vastu (võtsin näpuga keemia õpikust kinni ja hõõrdusin keemia õpikut vastu füüsika õpikut) kuni sulamistemperatuur tõuseb, sulab üks ainetest ära.

# data[].attributes.body
Olekud.
On kolm agregaatolekut: tahke, vedel ja gaas. Tahkes olekus on aatomiosakesed tugevalt üksteise küljes. Vedelas olekus on aine kergelt liikuv, kuid mitte väga laiali valguv. Gaasi korral on aine täiesti laiali ja osakesed pole omavahel koos, vaid liiguvad keskonnas aktiivselt ringi. Olenevalt ainest eristuvad ka olekud pisut. Vesi on erinevalt neoonist, argoonist ja hapnikust, tahkes olekus ka väga liikuv. Teised ained on püsivad tahkes olekus.
Rõhk ja temperatuur.
Veele rõhku lisades tuleb osakesi juurde ja ained muutuvad liikuvamaks. Kui temperatuuri muuta madalamaks, ei ole aine enam liikuv, sest vesi jäätub.  Hapniku osakesed vajuvad laiali, kui kuumust ja rõhku juurde lisada. Temperatuuri madalamaks muutes jäävad ained seisma ja kinnituvad üksteise külge. Temperatuuri madaldades hakkab argoon pisut värisema ja lõpuks seiskub.
Koostoime.
Pannes osakesed langusele, jäävad nad tagasi põrkuma iga aine aatomite puhul. Olenevalt ainest on potentsiaalne energia erinev.

# data[].attributes.body
Kasvuhooneefekt on protsess, kus planeedi atmosfääri kiirgus soojendab planeedi pinda kõrgema temperatuurini kui ilma atmosfäärita planeedi puhul. Kasvuhooneefekt ehk kasvuhoonenähtus on kiirgusenergia ringkäigust tingitud elektromagnetilist kiirgust selektiivselt läbilaskva kihi all oleva keskkonna tasakaalulise temperatuuri tõus. Kasvuhooneefektiga on vōimalik rohkem valgust neelata kui ilma klaasita ümbritsevas kohas. See meetod aitab kasvanduses rohkem aega säästa  kas või taimendusega ja juurviljakasvatusega. Päike soojendab ainult päevasel ajal. Öösel atmosfäär mõnevõrra jahtub, aga mitte väga, sest soojusülekanne on väike. Ööpäevased temperatuurimuutused vähenevad kõrgusega atmosfääris. Kasvuhoonegaasid neelavad kiirgust nendel lainepikkustel, kuid on suuresti läbipaistvad sissetulevale päikesekiirgusele. Iga kasvuhoonegaasidega atmosfäärikiht neelab osa soojusest, mis kiirgub ülespoole alumistest kihtidest.