# data[].attributes.headline
 התאמה למקורות

# data[].attributes.subject
 התאמה למקורות

# data[].attributes.body
בספרך 'כובש הלבבות' התייחסת לסיפור המופיע ב'שמחת הנפש 'על אדם שנשא אשה חיגרת ולא הכיר בה עד יום מותו. והוא מסיים "כמה צנועים היו" - כלומר שניהם. הערת על השוני, שבתלמוד נחלקו הדעות אם ההתפעלות מהאיש או מהאשה. אולם יתכן מאוד שבעל שמחת הנפש כולל בזה את מה שהזכיר קודם באברהם אבינו שלא הסתכל בשרה. כמו שיש ב'מנורת המאור 'מסמיך את שני הדברים יחד. עוד יתכן שבכל פנים לא נחלקו שיש בזה גם מדת צניעות של האשה, וכמו שכתב רש"י לגבי אברהם ושרה (בראשית יב יא) @ 61: עד עכשיו לא הכיר בה, מתוך צניעות שבשניהם .

ש.

# data[].attributes.headline
נגה,  המידע שכאן עוזר לי קצת בקריאת הטקסט שהעלית (הראשון)

# data[].attributes.subject
נגה,  המידע שכאן עוזר לי קצת בקריאת הטקסט שהעלית (הראשון)

# data[].attributes.body
חשבי מה זה אומר לגבי תיווך הטקסט.
עירית
תודה רק כפי שכתבתי לך הקובץ שקראת (לצערי) לא היה הקובץ הנכון (פארדו!!!) ולכן הרבה דברים לא היו מובנים. לטעמי הם הפכו למובנים יותר בנוסח ה'נכון'...

# data[].attributes.body
וואי, הכול נשמע מרתק!!!
לא הבנתי את הקשר בין הספר הקודם לזה עכשו.
עירית

# data[].attributes.headline
14) ברנט שפיגל (מראה שורפת) עמוד השער באזל 1602

# data[].attributes.subject
14) ברנט שפיגל (מראה שורפת) עמוד השער באזל 1602

# data[].attributes.headline
12) למי נועדה ספרות  זו ומה היא משקפת?

# data[].attributes.subject
12) למי נועדה ספרות  זו ומה היא משקפת?

# data[].attributes.body
לטעמי ספרות המוסר נועדה לכל החברה היהודית: לאליטה כמו גם להדיוטות. היא משקפת בשל כך גם את 'הנורמות המקובלות' על האליטה הרוחנית אך גם את התשוקות והתפישות המודחקות של ההמון הפשוט (בעיקר הקבוצות המודרות כמו פשוטי העם והשכבות הנמוכות והנשים)

# data[].attributes.headline
11) ספרות לימינאלית על שום מה?

# data[].attributes.subject
11) ספרות לימינאלית על שום מה?

# data[].attributes.body
המונח לימינאלי משמש, כאמור, את טרנר להציג מצב ביניים, מצב שבו האדם 'עוד לא' במעמדו החדש' אך 'כבר לא' במעמדו הקודם. במצב כזה יש לו, ולו טנטטיבית, לגיטימציה שלא לנהוג על פי הכללים ולחרוג  מן התפישות המקובלות של החברה.

# data[].attributes.headline
13) למה דווקא בסיפורים?

# data[].attributes.subject
13) למה דווקא בסיפורים?

# data[].attributes.body
באופן טבעי תרגום של סיפורים דורש פחות 'צמידות למקור' מאשר תרגום של טקסטים הכוללים דינים. מלבד זאת הסיפורים מכילים לא אחת מוטיבים עממיים. מוטיבים אלו עצמם מכילים לא אחת את תשוקותיהן הכמוסות של השכבות המודרות בחברה.

# data[].attributes.headline
10) במה משרתת את טענתי העובדה שמדובר על ספרות לימינאלית?

# data[].attributes.subject
10) במה משרתת את טענתי העובדה שמדובר על ספרות לימינאלית?

# data[].attributes.body
העובדה שמדובר על ספרות לימינאלית גרמה לכך שמחד ספרי המוסר קיבלו לגיטימציה מצד האליטה הרוחנית אך, מאידך, איפשרו ליוצרים להכניס שינויים ששיקפו הן את דעתם והן  את הלכי הרוח והשאיפות הכמוסות החברתיות.

# data[].attributes.headline
8) מה הטענה העיקרית שלי בהקדמה?

# data[].attributes.subject
8) מה הטענה העיקרית שלי בהקדמה?

# data[].attributes.body
הטענה העיקרית בחלק זה היא שספרי המוסר ביידיש היוו 'ספרות לימינאלית' כלומר 'ספרות גבולית': בין ספרות קודש לספרות חול, בין ספרות לקהל גבוה לקהל נמוך, בין ז'אנרים ותימות שונים ומשום כך היא יכולה הייתה לחרוג מן המקורות.

# data[].attributes.headline
7) למה השוויתי?

# data[].attributes.subject
7) למה השוויתי?

# data[].attributes.body
השוויתי את הסיפורים א) למקור העברי הקדום שלהם (בדרך כלל השוויתי או לאוספי מדרשים של חז"ל, כמו למשל ילקוט שמעוני, אוספים אלו רווחו באשכנז במאות הרלוונטיות). ב) לספרי מוסר בעברית (במידה וספרי המוסר ביידיש הצהירו שזה היה מקורם)

# data[].attributes.headline
1) ספרי המוסר היהודים כז'אנר מובדל החלו להתפתח במאה האחת עשרה בהשפעת התרבות המוסלמית (הספר הראשון שמסמל את תחילתה של ספרות המוסר היהודית הוא חובות הלבבות של רבינו בחיי

# data[].attributes.subject
1) ספרי המוסר היהודים כז'אנר מובדל החלו להתפתח במאה האחת עשרה בהשפעת התרבות המוסלמית (הספר הראשון שמסמל את תחילתה של ספרות המוסר היהודית הוא חובות הלבבות של רבינו בחיי

# data[].attributes.attachment_link.title
חובות הלבבות

# data[].attributes.headline
6) אמנם, כל תרגום הוא עיבוד וכולל שינויים אך ראשית בספרי המוסר ביידיש מצאתי שינויים משמעותיים ושנית בבחינת הסיפורים והשוואתם לעיבודים ולתרגומים אחרים מצאתי קוים משותפים. 

# data[].attributes.subject
6) אמנם, כל תרגום הוא עיבוד וכולל שינויים אך ראשית בספרי המוסר ביידיש מצאתי שינויים משמעותיים ושנית בבחינת הסיפורים והשוואתם לעיבודים ולתרגומים אחרים מצאתי קוים משותפים. 

# data[].attributes.headline
5) הטענה העיקרית בספר החדש  כולו: היא שהסיפורים בספרי המוסר ביידיש אינם 'רק' תרגום של מקורם, אלא יש בהם שינויים משמעותיים בהשוואה למקור. השינויים נובעים, כך אני סוברת, מן ה'אכסניה' של ספרות המוסר. השינויים מלמדים אותנו על החברה, על תפישות העולם שלה ועל השאיפות הכמוסות שלה

# data[].attributes.subject
5) הטענה העיקרית בספר החדש  כולו: היא שהסיפורים בספרי המוסר ביידיש אינם 'רק' תרגום של מקורם, אלא יש בהם שינויים משמעותיים בהשוואה למקור. השינויים נובעים, כך אני סוברת, מן ה'אכסניה' של ספרות המוסר. השינויים מלמדים אותנו על החברה, על תפישות העולם שלה ועל השאיפות הכמוסות שלה

# data[].attributes.headline
3) בספר בו אני עוסקת כעת, אתייחס לסיפורים המצויים בארבעה ספרי מוסר מרכזיים ביידיש שנדפסו בין המאות השש עשרה לשמונה עשרה (על פי הסדר: ספר מידות; ברנט שפיגל (=מראה שורפת); ספר לב טוב; שמחת הנפש.

# data[].attributes.subject
3) בספר בו אני עוסקת כעת, אתייחס לסיפורים המצויים בארבעה ספרי מוסר מרכזיים ביידיש שנדפסו בין המאות השש עשרה לשמונה עשרה (על פי הסדר: ספר מידות; ברנט שפיגל (=מראה שורפת); ספר לב טוב; שמחת הנפש.

# data[].attributes.headline
9) ספרות המוסר כספרות לימינאלית 

# data[].attributes.subject
9) ספרות המוסר כספרות לימינאלית 

# data[].attributes.body
את המונח 'לימינאלי' שאבתי ממחקריו של האנתרופולוג ויקטור טרנר. טרנר מתייחס במונח זה לשינוי החברתי אותו עובר הפרט בעת שהוא מצוי בטקס מעבר

# data[].attributes.headline
2) דוגמא לספר מוסר קדום מאויר בעברית בשם ספר מידות ( כתב יד משנת 1430)

# data[].attributes.subject
2) דוגמא לספר מוסר קדום מאויר בעברית בשם ספר מידות ( כתב יד משנת 1430)

# data[].attributes.attachment_link.title
ספר מידות כתב יד מאויר 1430

# data[].attributes.headline
4) כובש הלבבות - הספר הקודם שלי

# data[].attributes.subject
4) כובש הלבבות - הספר הקודם שלי

# data[].attributes.body
בספר זה התייחסתי רק לספר מוסר מרכזי אחד ושמו ספר לב טוב (דפוס ראשון פראג 1620) ועסקתי בו מאספקטים שונים.