# data[].attributes.attachment_link.title
Ugdymo organizavimas ir pagalbos teikimas pasiekimų gerinimui

# data[].attributes.body
The purpose of our lives is to be happy 💖💖

# data[].attributes.headline
Virtuali edukacija „Smulkioji motorika“

# data[].attributes.subject
Virtuali edukacija „Smulkioji motorika“

# data[].attributes.body
Ideja

# data[].attributes.attachment_link.title
VILNIAUS KOLEGIJOS VIRTUALI MOKYMOSI APLINKA: Log in to the site

# data[].attributes.body
Pirštukus laviname siuvimo dirbtuvėse

# data[].attributes.body
10 žaidimų smulkiosios motorikos lavinimui (su nuotraukomis) | Tėvų Darželis (tevu-darzelis.lt)

# data[].attributes.body
Pavasaris🍀🌷🌿

# data[].attributes.body
http://www.logopediniaipratimai.lt/index.php?page=zaidimai-pirstukais

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kuo patrauklūs pirštų žaidimai? Pirmiausia tuo, kad jie, padeda ugdyti vaiko kalbą ir meninę saviraišką. Pirštų istorijos neįsivaizduojamos be kalbos ir judesio, kalbos ir saviraiškos vienovės, natūraliai susieja komunikavimo ir meninę kompetencijas.

Pirštų miklumas tiesiogiai susijęs su sklandžia vaiko kalba. Kairiojoje kaktos srityje yra tam tikra broca sritis, kuri yra tiesiogiai susijusi su smulkiąja motorika. Kuo aktyviau juda pirštai, tuo daugiau impulsų gauna broca sritis, todėl tuo daugiau stimulų yra pradėti kalbėti. Lavėjant rankų judesiams, vaikas vystosi visapusiškai.

Pirštų istorijos rytą, dieną ir vakarą kasdieniam ugdymui suteikia šilumos ir jaukumo.

Eiliuotos pirštų istorijos lavina atmintį, skatina kalbos ritmo pojūtį, o trumpos scenelės - verčia suklusti ir įsijausti į veiksmą. Visa tai nejučiomis plečia žodyną, gerina tartį. Tai svarbu, nes nuo gerai išlavėjusios gimtosios kalbos priklauso vaiko intelekto, socialinė ir emocinė raida, pasirengimas ir sėkmė mokykloje. Žaidimų išmankštinti pirštai lengviau laiko pieštuką, taisyklingiau rašo raides ir skaičius.

Labai svarbu, kad vaikų rankos būtų lavinamos ir namuose.

Pirštų istorijos, kurias kasdien suaugusieji pasakoja savo vaikams namuose, daro didžiulę įtaką jų vaikų kalbos raidai, ugdo komunikavimo kompetenciją. Vaikai taisyklingiau kalba ir artikuliuoja garsus, gražiau pasakoja, geriau supranta pagrindinę pokalbio mintį.

Pradėkime nuo pažinties su penkiais vienos rankos pirštukais. Ikimokyklinio amžiaus vaikams dar gana sunku judinti pirštus iš eilės. Tad iš pradžių galima vienos rankos pirštus rodyti kitos smiliumi.

Nuo penkerių metų ima ryškėti vaiko gebėjimas mąstyti vaizdais. Jis pradeda suvokti daug dalykų, kurių šią akimirką nėra, todėl gali žaisti ir tariamoje erdvėje. Štai tada jau galima pasiūlyti ir ilgesnių pirštų istorijų. Taip bus turtinama vaikų kūryba, pirštai išmoks naujų judesių.

Ikimokyklinio amžiaus vaikai mėgsta rimuotus posmus, greitakalbes, vaizdingus žodelius ir greitai viską įsimena.

Kad vaikų kalba turtėtų, pasiūlykime žaidimų pirštukams.

# data[].attributes.attachment_link.title
Logopediniai pratimai - Žaidimai pirštukais

# data[].attributes.attachment_link.description
Kuo patrauklūs pirštų žaidimai? Pirmiausia tuo, kad jie, padeda ugdyti vaiko kalbą ir meninę saviraišką. Pirštų istorijos neįsivaizduojamos be kalbos ir judesio, kalbos ir saviraiškos vienovės, natūraliai susieja komunikavimo ir meninę kompetencijas. Pirštų miklumas tiesiogiai susijęs su sklandžia vaiko kalba. Kairiojoje kaktos srityje yra tam tikra broca sritis, kuri yra tiesiogiai susijusi su smulkiąja motorika.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
„ Vaiko protas yra jo pirštų galiukuose " (B. Sukhomlinsky).

Dažnas mūsų žino apie smulkiosios motorikos lavinimo svarbą, apie tai, kad aktyvinant pirštukų pagalvėles skatiname vystytis kalbą. Smegenyse esantys „žempėlapiai", atsakingi už rankų judesius ir kalbą randasi greta vienas kito. Taigi, jei lavės pirštai-lavės kalba. Ir kuo vaikas daugiau dirbs su savo dar nelabai paklusniais pirščiukais, tuo kalba taps suprantamesnė.

Tačiau, įsivaizduojame, ne vienas galvoja, kad smulkiosios motorikos lavinimui reikalingos specialios priemonės arba patyrusių specialistų pagalba. Be abejo, yra begale naudingų ir koncentruotų veiklų įvairiuose būreliuose, yra įtraukiančių, spalvingų priemonių, kurias galite pasirinkti iš specializuotų lentynų. Tačiau daug ką galite pasikurpti ir patys, su jūsų namų stalčiuose gyvenančiais dalykais.

Taigi, kviečiame į pažintį su ikimokyklinuko smulkiosios motorikos lavinimu namų sąlygomis 😉

Segtukai ir sąvaržėlės

Skalbinių segtukuose mažai romantikos mamai, bet daug naudos vaiko pirščiukams 😉 Pasiūlykite savo dvimečiui-trimečiui pasegioti segtukus ant įvairių paviršių, pastatyti iš jų bokštą. Galite vienu šūviu nušauti 2 zuikius: pamiklinti pirščiukus ir pasimokinti raidžių, pasigaminę, tarkime, dinozauriuką.

Iškerpame jį iš kietesnio kartono, ant spyglių surašome vaiko vardo raideles. Raideles surašome ir ant segtukų galų. Užduotis: užsegti segtuką su atitinkama raide ant drakono spyglio. Segtuko suspaudimas ir atleidimas - velniškai gerai treniruoja pirščiukus.

Taipogi įgūdžių reikalauja ir sąvaržėlių sagstymas ant įvairių paviršių. Darbas trimečiui ne iš lengvųjų, bet jei pasiūlyti žaismingas, „personažuotas", darbelis eisis it per sviestą 😉

Įvairių smulkių dalykų griebimas

Metinukui siūlome rūšiuoti, dėti į rulonėlius įvairius stambesnius, „neskanius" dalykus, kaip antai: kaštonai, graikiniai riešutai, kankorėžiai, kamščiai. Pasiūlome šaukštą bei parodome kokio veiksmo iš jo norėtume sulaukti: pasemti dalyką ir perkelti jį į kitą dubenį.

Užduotys smulkiosios motorikos lavinimui turėtų sunkėti pagal vaiko amžių: kuo vaikas augesnis, tuo dalykai, su kuriais manipuliuojama turi būti smulkesni, sunkiau suspaudžiami, ištraukiami ir pan. Apie antruosius gyvenimo metus, kai vaikais visko neberagauja, gali pradėti žaisti su įvairiais vandens ir modelino rutuliukais - juos rūšiuoti, pasemti su šaukštais, išgauti vandenyje ir t.t. Kuo įvairesnės ir spalvingesnės talpos bei pačios rūšiuojamos priemonės tuo, tikėtina, vaiko dėmesį išlaikysite ilgiau.

Su smeigtukais pasmeigti maistą - taip pat labai įtraukianti ir naudinga užduotis.

O spalvingos sagutės apskritai dvimečio rojus, sakyčiau:)

Ar tai būtų sagutės, ar mažos figūrėles, svarbu, kad būtų smulkios ir dailios - kviestų įtraukti bičiulius jas į savo veiklą:) Mums labai patinka šios medinukės su gyvūnais. Be to, kad veiklų su jomis aibė, tai dar smarkiai turtinamas žodynas ir tobulinami komunikaciniai įgūdžiai, kol aptari visus esančius gyvūnus / vabzdžius ir prikuri su jais istorijų 😉

O veiklų spektras su sagutėmis labai platus:

sagutes galite klijuoti ant lipnios plėvelės,

galite įtraukti į žaidimus su plastilinu ir šlykštukais,

galite kiekvieną suvynioti į folijos gabaliukus ir įduoti mažajam bičiuliui išvynioti. O išvyniojus, nusistebėti kartu ir aptarti atrastą.

Voratinklis

Kai pintą ar plastikinį (su skylutėmis) krepšį apraizgote virve, o į jo dugną pridedate daug įdomių, spalvingų, rečiau „ant akių" pasitaikančių dalykų, tiek dvimečiui, tiek keturmečiui tampa žūtbūtine užduotimi viską iš ten ištraukti. Tenka pasikaustyti kantrybę ir nuovokumą, kaip tą daiktą pro tą virvės raizgalynę ištraukti, bet pasisekimas būna labai saldus:) Pirščiukai ir riešas darbuojasi UH!

Piešimas

Bet koks piešimas ir su bet kuo - puikiai treniruoja pirščiukus, riešą, treniruoją rankeles rašymui. Jei piešimo priemonės smulkios, sunkiau nulaikomos arba piešiama pačiais pirščiukais - dvigubai valio!

O kai reikalinga nuspalvinti dar tam tikrus plotus, tuomet pirščiukai dirba dar „ščyriau", priedo pasitelkiant ir koncentraciją, koordinaciją, judesių tikslumą. Mūsuose buvo apsigyvenusi štai tokia spalvinimo užduotėlė - nulakuoti milžinei damai nagus 😉

Klijavimas

Ar tai būtų lipdukai (puiku, jei jie yra teminiai, vaizdingi, tokie, apie kuriuos pasikalbėti būtų galima), ar smulkių dalykų ant lipnios plėvelės klijavimas, ar koliažų klijavimas su pieštukiniais klijais, - veikla, smarkiai „pamaitinanti" pirščiukus.

Koliažų klijavimas - puikus! Eilinio apsilankymo pas „babą" metu, vartėme senus žurnalus, atrinkome abiem vaikam labiausiai patinkančias nuotraukas, jas iškarpėme ir iš karpinių su pieštukiniais klijais klijavome koliažus. Pasididžiavimo verti paveikslai gavos:) Ačiū žirklėms ir pieštukiniams klijams už pirščiukų įdarbinimą!

Vėrimas

Vėrimas, ko gero, plačiausias būdas lavinti smulkiąją motoriką. Smeikite iešmelius į plastiliną, naminę tešlą, kamštinę medžiagą ir varstykite ant jų viską, kas su skylėmis, ar minkšta: uogas, baronkėles, makaronus, karpytus šiaudelius, spalvingas gumeles, karpyto kartono gabaliukus, įvairius žiedelius ir t.t. ir pan.

Kalimas

Mūsų lentynose gyvenantis „meistrelio rinkinys" yra ta priemonė, kuriai be skrupulų skiriu atskirą pastraipą, nes jis to vertas, dievaži. Ta koncentracija, su kuria keturmetis kala vynukus plaktuku, o dvimete tuos vynukus su rankyte smeigia...Na ir be kita ko, su šiuo rinkiniu kūrybiškumas ūgteli kažin kiek. Paveikslai kiekvieną kartą vis kitokie dėliojami ir su pasididžiavimu visiems rodomi. O bendrai, kalėme mes ir prieš rinkinuką - ledo kiaušiniuose įšalusius dinozaurus, vynukus į putplasčio plokštes. Kalkite mielieji. Saugiai, bet - kalkite 😉

Taupyklės

Įvairios taupyklės ir įvairūs pinigėliai, ar tai žaisliniai, ar tai senieji centai, mūsuose nuolat ant akių ir visad-visad panaudojamos, kai reikia ramesnių kelių minučių. Kone pats paprasčiausias, bet pats naudingiausias būdas smulkiajai motorikai lavinti.

Gliaudymas

Riešutų gliaudyklė - tobuliausias smulkiosios motorikos lavinimo įrankis bičiuliams nuo 3 metų. Ir nieko čia nebepridursi:)

Sensoriniai maišeliai

Į zipinius maišelius, ar įmautes galite pilti bet ką, skystesnio, minkštesnio - šampūną, indų ploviklį, mūsų atveju - išmirkyta vandenyje sauskelnė ir mėlynai nudažytas jos turinys. Pilate masę į maišelį, sudedate įvairius smulkius ir spalvingus dalykėlius, užsandarinate lipnia juosta ir duodate bičiuliui pirščiukais ieškoti viso turinio.

O jis nelengvas. Visų pirma patį veikimo principą suvokti, antra - pasitelkti kantrybę visą skystį ne tiesiog paėmus išpilti , o vėl ir vėl su pipete į reikiamą vietą perkėlti:) Bet kai veikla įtraukianti ir wow efektą kelianti, tuomet ir darbas su pipete tampa ne toks įkyrus.

Ką su pipete kapiname?

spalvintą actą ant sodos,

spalvintą vandenį ant vatos gumulėlių (pop - cornas, vaivorykštė ir pan.)

spalvintą vandenį ant kavos filtrų ir popierinių rankšluosčių t.y. dalykų, kurie akimirksniu nusispalvina.

Rišinėjimas

Rišinėjimas, kaip ir siuvinėjimas bei varstymas - pratimai, tiesiogiai ir koncentruotai lavinantys smulkiąją motoriką. Pasinaudoję šia namudine idėja galite įkūnyti ir aprišinėti įvairius personažus. Principas paprastas: iš kartono iškerpama norima forma. Jei tai gyvis, suteikite jam gyvybingumo su akytėmis, I škarpome figūroje nedidelius rovelius. Figūros pradžioje ar pabaigoje užtvirtiname siūlą nuo siūlo kamuoliuko galo. O tolesnė užduotis - apraišioti tą figūrą, virvelę pataikant į rovelius.

Karpymai

Na, vienareikšmiškai, karpymai - smulkiosios motorikos arkliukas. Keturmečiai jau gali karpyti pagal užduotėles. Pavyzdžių joms - aibė! O nedidelis „tipsas" mažiukams, kurie karpo dar dviemis rankutėmis laikant žirkles: kad mamai nereiktų kaskart popieriaus laikyti, iškišus pusė nuo stalo, užtvirtinkite jo kraštus lipnia juosta prie stalo pagrindo. Taip laisva popieriaus puselė ore „tabaluoja" ir ją mažasis karpytojas gali karpinėti 😉

Spagečių laužymas

Nežinome, ar jau atradote. Pas mus šis atradimas kažkodėl įvyko visai nesenai. Taigi - spagečių laužymas. Veikla pasirodė dvimetę ir keturmetį baisiai įtraukusi, matyt, visų pirma dėl monotoniško, terapinio proceso, kuris itin tinkamas po ilgos dienos. Mamai gi penas akims žiūrėti kaip gražiai pirščiukai darbuojas. Makaroną reikia sugriebti, tuomet viena ranka prilaikyti, o kita - laužti. Iš pažiūros paprasčiau nebūna, bet jei žvelgti „pro didinamąjį stiklą" ir bandyti vaizdą sulėtinti, suprasite, kad darbelio - oho! Kitą kartą spagečius būtinai nusidažysime.

Kiaušinių lupimas

Duokite lupti virtus kiaušinius. Pratimas ne tik mankštinantis pirštelius, bet ir vystantis savarankiškumą. Sakysite „maisto gadinimas"? Drįsčiau paprieštarauti: kai bičiulis tiek pastangų įdeda į užburiantį lukšto lupimo procesą, tai tą kiaušinį būtiniausiai suvalgys visą, kad ir su lukštų likučiais:)

Ir aišku - konstruktoriai ir kaladėlės!

Iki visai nesenai svarsčiau, kad LEGO ne mano vaikui. Pasirodo iki jų tiesiog dar nebuvome daaugę:) Dabar daaugome ir konstruoti dalykus vyrukui labai patinka. Todėl mūsų lentynose apsigyveno kiek kitokius pojūčius suteikiančios ir manipuliuoti malonios - guminės kaladėlės. Džiaugias akys matant, kaip dirba pirščiukai konstruojant su jomis 😉

Tiek veiklų smulkiajai motorikai lavinti šiai dienai. Bus daugiau - būtinai papildysime. O dar, mes visad trypčiodami iš nekantrumo laukiame jūsų įgyvendintų idėjų/ Geriausia daugyba - dalyba. Dalinamės Facebook'e arba labas@lavinuvaika.lt 😉

Darbingų pirščiukų!

Julija + Timūras + Sonija

# data[].attributes.attachment_link.title
Smulkioji motorika: idėjos veiklai ir priemonės jos lavinimui nuo 2 - 6 m. - lavinuvaika.lt

# data[].attributes.attachment_link.description
„ Vaiko protas yra jo pirštų galiukuose " (B. Sukhomlinsky). Dažnas mūsų žino apie smulkiosios motorikos lavinimo svarbą, apie tai, kad aktyvinant pirštukų pagalvėles skatiname vystytis kalbą. Smegenyse esantys „žempėlapiai", atsakingi už rankų judesius ir kalbą randasi greta vienas kito. Taigi, jei lavės pirštai-lavės kalba.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tikrai ne kartą teko girdėti teiginį - vaiko protas slypi jo pirštų galiukuose. Na, sutikite, neatrodo labai logiška. Tačiau paaiškinimas labai paprastas: zonos, atsakingos už rankų judesius ir už kalbą, mūsų smegenyse gyvena kaimynystėje, viena šalia kitos. Tad mankštindami ir miklindami pirštukus, skatiname vystytis kalbinius įgūdžius ir ruošiame vaiko rankutes rašymui. Kuo pirštukai labiau ima paklusti jų mažajam savininkui, tuo suprantamesnė darosi ir jo kalba. Beliko išsiaiškinti, kaip kryptingai ir, žinoma, linksmai tuos pirštus treniruoti.
Kodėl tai svarbu?
Pirmieji penkeri gyvenimo metai - svarbiausias ir jautriausias laikotarpis, per kurį intensyviausiai formuojasi už kalbą atsakingos neuroninės jungtys. Prigimtinis smalsumas ragina vaiką pačiupinėti viską, kas pasitaiko jo kelyje, ir tuo metu iš pirštų galiukų nerviniai impulsai keliauja į galvos smegenis gabendami daugybę nervinių signalų - jų įvairovė labai svarbi kalbos motorinio centro formavimuisi. Tą įvairovę galima pasiekti kryptingai lavinant vaiko smulkiąją motoriką, o tam tikrai nereikia nei specialių priemonių, nei specialių žinių. Pakaks tik kūrybiško namie esančių daiktų išnaudojimo ir tėvų paskatinimo atlikti įvarius koordinuotus veiksmus: pradžioje siūlymo sugriebti žaisliuką, vėliau paraginimo piešti ir lipdyti, dar vėliau - konstruoti iš smulkių detalių ir pan.

Beje, smulkiosios motorikos lavinimas stimuliuoja ne tik kalbos raidą, bet ir gerina pirštų, plaštakos, riešo, rankų-akių koordinaciją, ugdo dėmesį, atmintį, susikaupimą, kantrybę, padeda atpalaiduoti rankas, sumažina protinį nuovargį.

Efektyviausi pirštų lavintojai

Pirmu smuiku čia groja lytėjimas, tad skatinkite vaikus pirštais liesti kuo skirtingesnes medžiagas, faktūras, čiupinėti įvairių formų daiktus. Vaikui augant tas paskatinimas bei smulkiosios motorikos užduotys turėtų sudėtingėti: jei kūdikiui pakanka švelnaus delniukų ir pirštukų masažo, vyresniems reikėtų sugalvoti įtraukiančių užduočių, taip pat ir daiktai, kuriais vaikams siūloma manipuliuoti, turi smulkėti, būti sunkiau suspaudžiami, ištraukiami.

O dabar prie konkretesnių patarimų... Jei sukate galvą, kuo užimti vaikų rankeles, visų pirma, pasiūlykite joms piešti. Atsisakykite išankstinių nuostatų apie piešimą, teigdami, kad iš jūsų vaiko tikrai neišaugs net pusėtinas menininkas. Vaikystėje piešimas yra geriausias pirštukų ir riešo (čia gi vyksta rimtas pasiruošimas rašymui) treneris. Piešti vaikui reikia siūlyti pačiais įvairiausiais įrankiais ir labai rekomenduotina - tiesiog pirštais. Nedrauskite susitepti, leiskite liesti dažus, pajusti jų konsistenciją, drėgmę, malonumą tepti ant popieriaus ar kitų paviršių. Piešimui išbandykite pačius įvairiausius objektus: kempinėlę, audinio gabalėlį, dantų šepetėlį, plunksną, kaštoną, šaukštą... Taip ne tik lavinsite kūrybiškumą, skatinsite būti išradingais, bet ir treniruosite sensomotoriką.

Spalvinimo knygelės - taip pat ne tuščias laiko švaistymas, o puiki treniruotė, reikalaujanti dar daugiau koncentracijos, koordinacijos ir tikslumo nei piešimas, nes tenka stengtis spalvinant neperžengti nurodytų ribų. Šias piešimo bei spalvinimo praktikas galima paįvairinti plastilinu - ne tik lipdykite, bet ir pieškite juo. Piešimui ar spalvinimui plastilinu prireiks didesnės pirštų judesių įvairovės - spalvas teks įtrinti, įspausti popieriun.

Kokia dar veikla lavina smulkiąją motoriką? Klijavimas, vėrimas, kalimas, taupyklėje gulinčių monetų skaičiavimas bei rūšiavimas, karpymas, virto kiaušinio lupimas, žaidimas konstruktorių detalėmis, rišinėjimas, varstymas, smulkių objektų rūšiavimas, vandens sėmimas šaukštu ir pan. Ši veikla ne tik tiesiogiai lavina smulkiąją motorika, bet ir būdama gan monotoniško pobūdžio veikia terapiškai, ramina po ilgos intensyvios dienos.

Smulkiąją motoriką lavinantys žaidimai

Lietuvos vaikų ir jaunimo centras primena, kad smulkiąją motoriką lavinantiems žaidimams dažnai naudojami smulkūs daiktai. Stebėkite, kad vaikas jų neimtų į burną, nes tai kelią riziką užspringti!
Pateikiame užduočių, kurias puikiai galima pritaikyti namuose.
1. Supakuok-išpakuok
Duokite vaikui saują įvairaus dydžio sagų ir lakštą maistinės aliuminio folijos. Lai vaikas kiekvieną sagutę supakuoja į gabalėlį folijos, o kai supakuos - tegul išpakuoja. Jei žaidžia du vaikai - tegul kiekvienas supakavęs savo sagutes, išpakuoti duoda kitam, bus daugiau netikėtumo.

2. Spygliai ežiui
Ar turite namie skalbinių segtukų? Traukite juos čia - jų suspaudimas ir atleidimas puikiai treniruoja mažus pirštelius. Iš kartono arba kietesnio popieriaus iškirpkite ežį be spyglių, o juos atstos skalbinių segtukai, prisegti mažylio pirštų. Segioti segtukus galima prie bet ko, kietesnio popieriaus lapo, pagalvėlių, servetėlių ir pan. Jei skalbinių segtukų neturite, galima pasiūlyti sąvaržėlių, jų sagstymas taip pat reikalauja įgūdžių.

3. Pamaitink pelę
Prie tuščio (1,5 l) plastikinio vandens butelio priklijuokite virvelę-uodegą ir iš popieriaus iškirptas pelės ausis, nupieškite akis ir ūsus - štai ir pelė. Paruoškite maisto pelei - įvairių nedidelių daiktų, kuriuos galima būtų sumesti per butelio kaklelį į vidų (akmenukai, riešutai, giliukai...). O dabar tegul vaikas maitina „pelę" - imdamas ir vidun mesdamas po vieną daiktą.

4. Rudens gėrybės
Į dėžutę (patogiausia apie 25x25 cm) priberkite ryžių arba skaldytų žirnių, ten pat suberkite rinkinuką „rudens gėrybių": giliukų, kaštonų, pupų ir pupelių (pavyzdžiui, po 10 vnt.). Dabar metas gėrybes surinkti,
t. y. pirštukais išžvejoti iš ryžių ar žirnių jūros. Liečiant skirtingų tekstūrų objektus lavėja sensomotorika.

5. Atrask skirtumus
Į indelį suberkite skirtingų dydžių bei spalvų pupeles arba skirtingų formų makaronus ir paprašykite vaiko juos išrūšiuoti. Lavės ne tik pirštukai, bet ir gebėjimas atskirti skirtingas formas ir spalvas.

6. Uždenk plastilinu
Ant storesnio popieriaus ar kartono lapo nupieškite skirtingų dydžių apskritimų. Užduotis - uždengti juos plastilinu. Vaikas turės atsignybti tam tikrą kiekį plastilino ir jį kruopščiai priklijuoti.
Užduotį galima paįvairinti, nurodant tam tikrą kiekį apskritimų nuspalvinti tam tikra spalva (pvz., 6 geltoni, 10 raudonų ir t.t.) - taip ir skaičiuoti mokysite.

7. Makaronų karoliai
Vėrimas, dar vienas kruopštumo ir susikaupimo reikalaujantis darbas. Ilgas storesnis siūlas ir vamzdelio formos makaronai - idealus duetas karoliams verti. O jei prieš veriant pasiūlysite makaronus nuspalvinti - bus dviguba nauda.

# data[].attributes.attachment_link.title
Smulkioji motorika. Kodėl ir kaip ją reikia lavinti? - SVJC.lt

# data[].attributes.attachment_link.description
Tikrai ne kartą teko girdėti teiginį - vaiko protas slypi jo pirštų galiukuose. Na, sutikite, neatrodo labai logiška. Tačiau paaiškinimas labai paprastas: zonos, atsakingos už rankų judesius ir už kalbą, mūsų smegenyse gyvena kaimynystėje, viena šalia kitos. Kuo pirštukai labiau ima paklusti jų mažajam savininkui, tuo suprantamesnė darosi ir jo kalba.

# data[].attributes.attachment_link.title
Lituanistinė mokykla "Lietuvėlė" Lithuanian School Lietuvele - "Lietuvėlės" lituanistinė mokykla, Jackson, NJ "Adventinio vainiko popietė" | Facebook | By Lituanistinė mokykla "Lietuvėlė" Lithuanian School Lietuvele | Šventės ateina ir praeina, bet puikūs prisiminimai ilgam išlieka...

# data[].attributes.attachment_link.description
38 views, 6 likes, 0 loves, 1 comments, 0 shares, Facebook Watch Videos from Lituanistinė mokykla "Lietuvėlė" Lithuanian School Lietuvele: Šventės ateina ir praeina, bet puikūs prisiminimai ilgam...

# data[].attributes.attachment_link.title
Smulkioji motorika, dėmesys, spalvų pažinimas | Kai labai reikia abiems, čia ir dabar, maitinti žuvytes🐠🐟
#spalvukampelis #lavinamojiknyga #vaikams #lavinu #quitebook #rankudarbas #forkids #feltbook... | By Spalvų Kampelis | Facebook

# data[].attributes.attachment_link.description
128 views, 8 likes, 1 loves, 0 comments, 0 shares, Facebook Watch Videos from Spalvų Kampelis: Kai labai reikia abiems, čia ir dabar, maitinti žuvytes🐠🐟
#spalvukampelis #lavinamojiknyga #vaikams...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tikrai ne kartą teko girdėti teiginį - vaiko protas slypi jo pirštų galiukuose. Na, sutikite, neatrodo labai logiška. Tačiau paaiškinimas labai paprastas: zonos, atsakingos už rankų judesius ir už kalbą, mūsų smegenyse gyvena kaimynystėje, viena šalia kitos. Tad mankštindami ir miklindami pirštukus, skatiname vystytis kalbinius įgūdžius ir ruošiame vaiko rankutes rašymui. Kuo pirštukai labiau ima paklusti jų mažajam savininkui, tuo suprantamesnė darosi ir jo kalba. Beliko išsiaiškinti, kaip kryptingai ir, žinoma, linksmai tuos pirštus treniruoti.
Kodėl tai svarbu?
Pirmieji penkeri gyvenimo metai - svarbiausias ir jautriausias laikotarpis, per kurį intensyviausiai formuojasi už kalbą atsakingos neuroninės jungtys. Prigimtinis smalsumas ragina vaiką pačiupinėti viską, kas pasitaiko jo kelyje, ir tuo metu iš pirštų galiukų nerviniai impulsai keliauja į galvos smegenis gabendami daugybę nervinių signalų - jų įvairovė labai svarbi kalbos motorinio centro formavimuisi. Tą įvairovę galima pasiekti kryptingai lavinant vaiko smulkiąją motoriką, o tam tikrai nereikia nei specialių priemonių, nei specialių žinių. Pakaks tik kūrybiško namie esančių daiktų išnaudojimo ir tėvų paskatinimo atlikti įvarius koordinuotus veiksmus: pradžioje siūlymo sugriebti žaisliuką, vėliau paraginimo piešti ir lipdyti, dar vėliau - konstruoti iš smulkių detalių ir pan.

Beje, smulkiosios motorikos lavinimas stimuliuoja ne tik kalbos raidą, bet ir gerina pirštų, plaštakos, riešo, rankų-akių koordinaciją, ugdo dėmesį, atmintį, susikaupimą, kantrybę, padeda atpalaiduoti rankas, sumažina protinį nuovargį.

Efektyviausi pirštų lavintojai

Pirmu smuiku čia groja lytėjimas, tad skatinkite vaikus pirštais liesti kuo skirtingesnes medžiagas, faktūras, čiupinėti įvairių formų daiktus. Vaikui augant tas paskatinimas bei smulkiosios motorikos užduotys turėtų sudėtingėti: jei kūdikiui pakanka švelnaus delniukų ir pirštukų masažo, vyresniems reikėtų sugalvoti įtraukiančių užduočių, taip pat ir daiktai, kuriais vaikams siūloma manipuliuoti, turi smulkėti, būti sunkiau suspaudžiami, ištraukiami.

O dabar prie konkretesnių patarimų... Jei sukate galvą, kuo užimti vaikų rankeles, visų pirma, pasiūlykite joms piešti. Atsisakykite išankstinių nuostatų apie piešimą, teigdami, kad iš jūsų vaiko tikrai neišaugs net pusėtinas menininkas. Vaikystėje piešimas yra geriausias pirštukų ir riešo (čia gi vyksta rimtas pasiruošimas rašymui) treneris. Piešti vaikui reikia siūlyti pačiais įvairiausiais įrankiais ir labai rekomenduotina - tiesiog pirštais. Nedrauskite susitepti, leiskite liesti dažus, pajusti jų konsistenciją, drėgmę, malonumą tepti ant popieriaus ar kitų paviršių. Piešimui išbandykite pačius įvairiausius objektus: kempinėlę, audinio gabalėlį, dantų šepetėlį, plunksną, kaštoną, šaukštą... Taip ne tik lavinsite kūrybiškumą, skatinsite būti išradingais, bet ir treniruosite sensomotoriką.

Spalvinimo knygelės - taip pat ne tuščias laiko švaistymas, o puiki treniruotė, reikalaujanti dar daugiau koncentracijos, koordinacijos ir tikslumo nei piešimas, nes tenka stengtis spalvinant neperžengti nurodytų ribų. Šias piešimo bei spalvinimo praktikas galima paįvairinti plastilinu - ne tik lipdykite, bet ir pieškite juo. Piešimui ar spalvinimui plastilinu prireiks didesnės pirštų judesių įvairovės - spalvas teks įtrinti, įspausti popieriun.

Kokia dar veikla lavina smulkiąją motoriką? Klijavimas, vėrimas, kalimas, taupyklėje gulinčių monetų skaičiavimas bei rūšiavimas, karpymas, virto kiaušinio lupimas, žaidimas konstruktorių detalėmis, rišinėjimas, varstymas, smulkių objektų rūšiavimas, vandens sėmimas šaukštu ir pan. Ši veikla ne tik tiesiogiai lavina smulkiąją motorika, bet ir būdama gan monotoniško pobūdžio veikia terapiškai, ramina po ilgos intensyvios dienos.

Smulkiąją motoriką lavinantys žaidimai

Lietuvos vaikų ir jaunimo centras primena, kad smulkiąją motoriką lavinantiems žaidimams dažnai naudojami smulkūs daiktai. Stebėkite, kad vaikas jų neimtų į burną, nes tai kelią riziką užspringti!
Pateikiame užduočių, kurias puikiai galima pritaikyti namuose.
1. Supakuok-išpakuok
Duokite vaikui saują įvairaus dydžio sagų ir lakštą maistinės aliuminio folijos. Lai vaikas kiekvieną sagutę supakuoja į gabalėlį folijos, o kai supakuos - tegul išpakuoja. Jei žaidžia du vaikai - tegul kiekvienas supakavęs savo sagutes, išpakuoti duoda kitam, bus daugiau netikėtumo.

2. Spygliai ežiui
Ar turite namie skalbinių segtukų? Traukite juos čia - jų suspaudimas ir atleidimas puikiai treniruoja mažus pirštelius. Iš kartono arba kietesnio popieriaus iškirpkite ežį be spyglių, o juos atstos skalbinių segtukai, prisegti mažylio pirštų. Segioti segtukus galima prie bet ko, kietesnio popieriaus lapo, pagalvėlių, servetėlių ir pan. Jei skalbinių segtukų neturite, galima pasiūlyti sąvaržėlių, jų sagstymas taip pat reikalauja įgūdžių.

3. Pamaitink pelę
Prie tuščio (1,5 l) plastikinio vandens butelio priklijuokite virvelę-uodegą ir iš popieriaus iškirptas pelės ausis, nupieškite akis ir ūsus - štai ir pelė. Paruoškite maisto pelei - įvairių nedidelių daiktų, kuriuos galima būtų sumesti per butelio kaklelį į vidų (akmenukai, riešutai, giliukai...). O dabar tegul vaikas maitina „pelę" - imdamas ir vidun mesdamas po vieną daiktą.

4. Rudens gėrybės
Į dėžutę (patogiausia apie 25x25 cm) priberkite ryžių arba skaldytų žirnių, ten pat suberkite rinkinuką „rudens gėrybių": giliukų, kaštonų, pupų ir pupelių (pavyzdžiui, po 10 vnt.). Dabar metas gėrybes surinkti,
t. y. pirštukais išžvejoti iš ryžių ar žirnių jūros. Liečiant skirtingų tekstūrų objektus lavėja sensomotorika.

5. Atrask skirtumus
Į indelį suberkite skirtingų dydžių bei spalvų pupeles arba skirtingų formų makaronus ir paprašykite vaiko juos išrūšiuoti. Lavės ne tik pirštukai, bet ir gebėjimas atskirti skirtingas formas ir spalvas.

6. Uždenk plastilinu
Ant storesnio popieriaus ar kartono lapo nupieškite skirtingų dydžių apskritimų. Užduotis - uždengti juos plastilinu. Vaikas turės atsignybti tam tikrą kiekį plastilino ir jį kruopščiai priklijuoti.
Užduotį galima paįvairinti, nurodant tam tikrą kiekį apskritimų nuspalvinti tam tikra spalva (pvz., 6 geltoni, 10 raudonų ir t.t.) - taip ir skaičiuoti mokysite.

7. Makaronų karoliai
Vėrimas, dar vienas kruopštumo ir susikaupimo reikalaujantis darbas. Ilgas storesnis siūlas ir vamzdelio formos makaronai - idealus duetas karoliams verti. O jei prieš veriant pasiūlysite makaronus nuspalvinti - bus dviguba nauda.

# data[].attributes.attachment_link.title
Smulkioji motorika. Kodėl ir kaip ją reikia lavinti? - SVJC.lt

# data[].attributes.attachment_link.description
Tikrai ne kartą teko girdėti teiginį - vaiko protas slypi jo pirštų galiukuose. Na, sutikite, neatrodo labai logiška. Tačiau paaiškinimas labai paprastas: zonos, atsakingos už rankų judesius ir už kalbą, mūsų smegenyse gyvena kaimynystėje, viena šalia kitos. Kuo pirštukai labiau ima paklusti jų mažajam savininkui, tuo suprantamesnė darosi ir jo kalba.

# data[].attributes.attachment_link.title
Krepšinio pratimai su mokytoja Ugne/Basketball exercises with teacher Ugne

# data[].attributes.attachment_link.title
Caja de formas                                                   … | Atividades de aprendizagem para crianças, Montessori toddler, Atividades para crianças pequenas

# data[].attributes.attachment_link.description
22/dez/2016 - Caja de formas                                                                                                                                                                                 Más

# data[].attributes.attachment_link.title
SÚPER COLECCIÓN MÁS DE 50 JUEGOS Y ACTIVIDADES PARA ESTIMULAR Y TRABAJAR LA MOTRICIDAD INFANTIL | Actividades motricidad, Motricidad, Actividades para motricidad fina

# data[].attributes.attachment_link.description
07-may-2015 - El desarrollo de las habilidades de psicomotricidad fina son decisivas para el niño. Sus logros en este campo abren la puerta a la experimentación y al aprendizaje sobre su entorno y, como consecue…

# data[].attributes.attachment_link.title
Pirštų žaidimai vaikams. Vilma Venckutonytė iš GyvenkLengvai.lt

# data[].attributes.attachment_link.title
Mažieji Šnekoriai - pirštukų žaidimas "Pabudo akytės"

# data[].attributes.headline
Kodėl smulkiajai motorikai lavinti ypač tinka pirštukų žaidimai?

# data[].attributes.subject
Kodėl smulkiajai motorikai lavinti ypač tinka pirštukų žaidimai?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Šiuo metu vaiko „augimo jėgos" nukreiptos į galvos sritį, veikdamos galvos smegenų, stuburo ir periferinę nervų sistemą - susidaro vaiko neurosensorinė sistema. Šio amžiaus vaikas ypač susitelkęs į save, į savo vidinius pojūčius. Mokosi, pažįsta pasaulį stebėdamas, liesdamas, ragaudamas, girdėdamas. Vaiko iki 2 metų intelektas sensomotorinis. Save ir pasaulį jis pažįsta vadovaudamasis tik jutimais. Sakoma, kad šio amžiaus vaikas - tai viena didelė ausis, akis, burna ir lytėjimas kartu sudėjus. Konsultuoja VšĮ „Namų darželis" vadovė Audronė Kancė. Šiuo laikotarpiu įvyksta keli svarbūs vaiko laimėjimai:
Vaikas išmoksta vertikalios stovėsenos.

Jis pradeda kalbėti.

Galiausiai vaikas apie save pasako „aš", o tai yra vadinamosios trejų metų krizės pradžia ir naujo - socialinio - etapo, prasidedančio maždaug nuo 3 metų.

Apie 3-4 metus vaiko intelektas tampa priešoperacinis, vystosi prielaidos loginiam, abstrakčiam mąstymui (pvz., vaikas jau pradeda rūšiuoti daiktus, klasifikuoti juos pagal požymius ir pan.).
Socialinė raida
Vaikas iki 2,5-3 metų yra individualistas, kurio „fokusas" nukreiptas į save, savo poreikius, pasaulio pažinimą per pojūčius. Kitais vaikais jis domisi jau nuo kūdikystės, tačiau iki 3 metų paprastai dar nesugeba užmegzti sąmoningo dialogo. Net ir stebint mažylių žaidimą matyti, kad jie gali būti šalia, susiglausti kūneliais, bet žais kiekvienas sau.

Viena iš priežasčių, kodėl rekomenduojama darželį lankyti sulaukus 2,5-3 metų ir yra ta, kad tik apie trečiuosius metus prasideda vaiko socialusis laikotarpis, jis pradeda sąmoningiau domėtis kitais vaikais, ieškoti su jais kontakto, užmegzti dialogą. Vaiko iki 2,5 metų tikrasis poreikis yra namų aplinka ir ribotas skaičius jam artimiausių suaugusių žmonių. Lopšelinio amžiaus vaikų grupė nuo darželinukų pirmiausia ir skiriasi tuo, kad joje vaikai ne žaidžia vienas su kitu, o su auklėtojomis: stengiasi į save atkreipti auklėtojų dėmesį, kuo daugiau su jomis bendrauti fiziškai ir emociškai, užimti laisvą vietą ant kelių...
Svarbiausi vaiko gebėjimai nuo 1,5 iki 3 metų
Piešimas. Vaiko fiziologinė raida ypač atsispindi vaikų piešiniuose. Jei vaikas nėra mokomas piešti, jis piešia iš vidaus ir jo piešinius galima „skaityti" kaip elementorių, parodantį, kokioje raidos stadijoje vaikas yra, kaip jis jaučiasi, koks jo santykis su pasauliu ir savimi, ką jis išgyvena. Nuo 1,5 metų vaikų piešiniai yra abstrakcijos (apskritimai su tašku viduryje, susikertančios tiesės ir kreivės). Apie trečiuosius metus vaikai dažnai piešia „galvakojus" - didžiules galvas (kukulius), kurios neturi liemens, o galūnių - tik užuomazgas.

Piešiniu vaikas parodo, kokie procesai vyksta jo viduje. Vaiko iki 6 metų apskritai nereikia mokyti piešti ir ypač nėra prasmės tai daryti iki 3 metų. Nusiteikite, kad Jūsų vaikas šiuo metu tiesiog susipažins su tuo, kas yra spalva, linija, forma, mokysis laikyti rankoje pieštuką ar teptuką, valdyti rankytę, piešimu perteikti savo kūrybinį sumanymą. Jei norite, su vaiku galite lieti akvarelę - iš pradžių naudokite tik kelias spalvas: raudoną ir geltoną - tegu pats vaikas atranda pustonius ir atspalvius, kuriuos galima išgauti iš šių spalvų. Jei vaikas prašo ką nors nupiešti, galite jam pasiūlyti tai daryti kartu: vaikas tegu laiko pieštuką/teptuką/kreidelę, o jūs apglėbę jo rankelę padėkite išgauti norimas formas.

Galite žaisti ir bendrą žaidimą, kai vaikas nupiešia liniją, jūs ją pratęsiate, tada jis pratęsia jūsų dalį ir taip toliau. Svarbiausia - džiaugsmas, kuris atsiranda kuriant, veikiant kažką kartu su tėveliais. Kartu lavės mažylio rankytės koordinacija, akies-rankos ryšys, spalvos pojūtis, o vaiko fantazija ir kūrybingumas nebus užgožtas suaugusiųjų parodytais šablonais (kaip turi atrodyti namas arba kokios spalvos turi būti saulė).

Kalba. Mažylių kalba vystosi labai individualiai. Vieni pradeda kalbėti gana anksti, nors ir netaisyklingai - skiemenimis, „nukąsdami" galūnes; kiti ilgai tyli ir po to pradeda kalbėti iš karto vos ne pilnais sakiniais.

Kiekvienas vaikas individualus - tėvams didžiausias uždavinys yra išlaukti ir nepradėti nerimauti dėl vaiko kalbos ankščiau laiko. Sulaukus dvejų metų ir kelių mėnesių susiformuoja vaiko kalbos priebalsinė sistema: jis dažniausiai taria visus priebalsius, išskyrus vibrantus (kur reikia virpinti liežuvį, pvz., r) ir afrikatus (priebalsius, kurių tarimui reikia sprogstamojo ar pučiamojo elementų, pvz., c, č, ch, dž).

Tokio amžiaus vaikai daro daug tarimo klaidų - tai natūralu. Tik apie trečiuosius metus vaikas paprastai pradeda kalbėti nesudėtingais „telegrafiniais" sakiniais, sudarydamas juos pats, ne iš atminties.

Logopedai su vaikais nuo 3 metų dirba tik tais atvejais, jei kalba visai nesivysto ir tik nuo 4 metų dirba su vaikais, kurie netaisyklingai taria garsus ar turi kitų kalbos sutrikimų. Viskas, ką Jums reikia padaryti per pirmuosius 3 metus, tai sudaryti tinkamą aplinką mažylio kalbai vystytis.

Vaikas kalbėti mokosi pamėgdžiodamas. Todėl vaiko kalbai vystytis ypač svarbu, kad suaugusieji kalbėtųsi su juo, kad kalba, kurią jis girdi, būtų taisyklinga ir aiški. Nieko gero, kai suaugusieji su vaiku kalba pamėgdžiodami vaikišką švebeldžiavimą. Su vaiku kalbėkite parinkdami jam suprantamus žodžius, paprastais sakiniais, bet taisyklingai ir aiškiai.

Kalbai vystytis padeda ir įvairūs žaidimai, dainelės, kurias galite dainuoti, žaisti kartu su vaiku. 1,5-2 metų vaikams labai tinka įvairūs čiūčiavimų, mylavimų žaidimai, taip pat žaidimai, skatinantys pažinti savo kūną („Katu, katu, katučių", „Virė virė košę"), judinant vaiko rankytes, kojytes, pirštelius, sūpuojant. Dainuokite ar deklamuokite paprastus, ritmingus dvieilius ar ketureilius, pasakydami ar išdainuodami vaiko, savo vardą. 2-3 metų mažyliams labai tinka įvairūs gamtos garsų, gyvūnų pamėgdžiojimai („Kalakutas", „Višta", „Pempė", „Žąsys, „Ratai" ir pan.), galima bandyti net greitakalbes.

Motorika. Vaiko kalbai vystytis didelės įtakos turi jo motorikos, o ypač smulkiosios, išsivystymas.

Smulkiajai motorikai vystytis labai tinka dainuojamieji, ritminiai pirštukų žaidimai. Pradėkite nuo visai paprastų, kur visi pirštukai turi susitikti vienas su kitu, pasisveikinti, kur kiekvienas pirštukas turi savo vardą. Smulkiąją motoriką vysto ir vaiko savarankiškumo įgūdžiai (mokymasis pačiam valgyti, nusiprausti rankeles, apsirengti). Nebijokite leisti vaikui įsitraukti į buities darbus su jumis - patikėkite, jam nėra nieko smagiau kaip kažką veikti kartu: šluostyti dulkes, padėti skusti bulves, plauti indus, minkyti tešlą.

Nusiteikite, kad virtuvė po tokių bendrų darbų atrodys nusiaubta, tačiau dėl bendro džiaugsmo juk verta kažką paaukoti?

Juolab žinant, kad tokia veikla vysto ir vaiko smulkiąją motoriką (o per tai - kalbą), pojūčius ir sensoriką, leidžia pažinti pasaulį ir būti jo dalimi. Tokio amžiaus vaikui tinka ir visi paprasti kūrybiniai darbeliai - lipdymas iš molio, vaško, druskos tešlos, bandymas verti karoliukus ir pan. Dėmesį 2 metų vaikas išlaiko iki 15 minučių, todėl būkite orientuoti į procesą, ne rezultatą. Visiškai pakaks, jei vaikas parutulios medžiagą rankytėse, pabandys susukti iš jos gyvatėlę ar rutuliuką, pauostys, susipažins su faktūra, ir čia jo dėmesys pasibaigs. Tai visiškai normalu tokio amžiaus vaikui.

Apie trečius metus vaikui patinka minkyti, maigyti, suploti, ištempti, susukti, supjaustyti lipdymo medžiagas. Atsiranda geresnis akies-rankos ryšys: vaikas jau gali kontroliuoti, ką piešia, tapo, lipdo, nors realių dalykų jis dar nevaizduoja. Tokio amžiaus vaikui jau galima duoti neaštrias žirkles ir leisti kirpti, jis jau nori konstruoti iš įvairių medžiagų, jas rišti, lipdyti, tvirtinti. Neaštriu peiliu galima leisti vaikui padėti supjaustyti obuolį, kriaušę pyragui.

Kad tinkamai formuotųsi vaiko kūnas, raumenys, pusiausvyra (stambioji motorika), sukurkite erdvę jam būti ir aktyviai judėti gryname ore. Trečiųjų metų vaikas jau gali išmokti važinėti triratuku, džiūgauja galėdamas nusileisti čiuožyne, suptis. Labai svarbu, kad erdvėje, kur vaikas žaidžia, būtų įrengimų vaiko pusiausvyrai lavinti (pvz., buomas, takelis iš kelmų), kulbių, kurias jis galėtų ridenti. Leiskite vaikui bėgti: dvejų metų vaikas nepargriuvęs jau gali nubėgti 5 metrus, trejų - dar daugiau.

Tačiau kol kas vaikas bėgdamas remiasi visa pėda į žemę, todėl jam vis dar nelengva. Nebijokite, kad vaikas nukris - tik taip formuojasi vaiko savisauga, jis geriau pažįsta savo kūną ir jo galimybes. Geriau parinkite saugią vaiko judėjimui vietą (aptvertą, izoliuotą nuo pavojingų objektų, su minkšta žolės ar žemės danga) ir joje leiskite vaikui judėti laisvai. Dvimetis jau bando pašokti, bet dar nemoka atsispirti nuo žemės (jo kulkšnių kauliukai dar nesusiformavę, o tai lemia spyruokliuojančių judesių atsiradimą).

Leiskite vaikui šliaužti, ropoti, pačiam pralįsti pro užkardas (pvz., spragą tarp tvoros ir krūmų), mokytis bėgti kaitaliojant bėgimo tempą, bėgant staigiai sustoti ir apsisukti. Galite kartu ridenti kamuolį vienas kitam, paspirti kamuolį, bandant pataikyti į plačius vartus. Vaikas jau gali abiem rankomis pagauti mestą kamuolį, jei jis mestas metro atstumu. Motoriką lavina net paprasčiausias dalykas - lipimas laiptais. 2 metų mažylis lipa laiptais aukštyn, o 2,5 - jau geba pristatomu žingsniu nulipti ir žemyn. 3 sulaukęs vaikas aukštyn-žemyn lipa lengvai, keisdamas kojas ir dažniausiai nesilaikydamas. Kieme, jei jame yra užtektinai žaidimo įrengimų, medžiagos tyrinėjimui, vaikas visuomet susiras, ką veikti - nereikia bandyti tapti jo žaidimų draugu.

Savarankiškumas. Tai vienas iš puikiausių dalykų, ką gali suteikti vaikui tėvai. Vaikui labai sunku pačiam išmąstyti, kaip „išlaviruoti" šaukštu, kad sriuba patektų į burnytę, kokiu kampu pakreipti rankytę pasmeigiant kąsniuką, ką pirma padaryti: apsiauti batukus ar užsimauti kelnes. Tai vaikui didelis darbas, kuriam įveikti jis pasitelkia visą savo intelektą, koordinaciją ir kantrybę. Leiskite vaikui būti savarankiškam tiek, kiek leidžia jo amžius - padėkite, bet nedarykite visko už jį. Savarankiškumo įgūdžių vystymas - viena prasmingiausių vaiko iki 3 metų ugdomųjų veiklų. Nuo 1 metų vaiko motorika jau yra tiek išsivysčiusi, kad jis gali laikyti šaukštą, vadinasi, ir pavalgyti.

Kiek pavyks tvarkingai - kitas klausimas, bet nuo kažko juk reikia pradėti? To paties amžiaus vaikas jau gali pratintis laikyti puoduką abiem rankomis ir gerti iš jo. Taip pat nusiplauti rankeles, nusirengti prieš miegelį (jei tėtis ar mama atsagsto sageles) ir tvarkingai susidėti drabužėlius, pabandyti apsivilkti marškinėlius, apsimauti kojinaites, susitvarkyti savo žaidimo vietą. Galioja principas: jeigu nori, kad vaikas kažką darytų, turi daryti tą ir pats. Tvarkykitės kartu („aš įdedu vieną žaislą į dėžę, tu - kitą"), bet nedarykite visko už vaiką. Leiskite jam padėti ruošos darbuose: nurinkti indus nuo stalo, sukišti atrinktus skalbinius į skalbimo mašiną, nueiti ir kažką atnešti iš kito kambario. Sudarykite sąlygas vaikui būti savarankiškam, kiek leidžia jo amžius, ir išgyventi džiaugsmą, kuris apima vaiką, kai jam pirmą kartą pavyksta kažką padaryti pačiam.

Pasakos. Vaikams iki 3 metų gana sudėtinga sukaupti dėmesį tiek, kad išklausytų pasaką nuo pradžios iki galo. Net jei ji visai paprasta ir trumpa. Nenusiminkite - tai visiškai normalu. Pačios paprasčiausios (ritminės, gyvulinės) liaudiškos pasakos („Vištytė ir gaidelis", „Vilkas ir ožiukai" ar „Ropė") pradedamos sekti vaikams nuo 2,5-3 metų. Ir tai ne visi trimečiai gali jas išklausyti. Su dvimečiu pradėkite nuo visai paprastų savo kūrybos pasakaičių, kurios atspindėtų realius Jūsų mažylio gyvenimo faktus: pvz., „kartą gyveno mažas berniukas Jonukas, kuris turėjo mamytę Rasą ir tėvelį Marių. Taip pat jie turėjo katinėlį Rainakėlį ir visi kartu gyveno gražiame baltame namelyje...". Jei ir tai bus per stipru - tiesiog pasitenkinkite švelnia ir gražia lopšine, niūniuojama prieš miegą.

Žaidimai. Vaiko iki 2,5-3 metų žaidimai yra individualūs, nukreipti į pasaulio ir savęs pažinimą per pojūčius. Kai vaikas liečia daiktą, medžiagą, iš šio santykio atsiranda pojūtis. Pojūtis praplečia vaiko patirtį, skatina tyrinėjimo procesą.

Informacija, atėjusi iš pojūčių, yra „apdorojama". Taip ateina suvokimas. Kad suvokimas būtų teisingas, informacija, kilusi iš pojūčių, turi būti tikra, t.y. pojūčiai neturi būti apgaunami (pvz., atrodo kaip medis, o iš tikrųjų plastikas). Gerai išvystyti vaiko pojūčiai ir sensorika turi didelės įtakos besivystančiam mąstymui, emociniam intelektui. Todėl svarbu, kad vaiko aplinkoje būtų kuo įvairesnių natūralių medžiagų, kurias vaikas galėtų liesti, uosti, girdėti, matyti, rūšiuoti ir lyginti.

Tegu vaikas komodoje turi jam skirtą apatinį stalčių, kuriame būtų sudėti jo „lobiai": įvairios natūralios medžiagos (lino, šilko, kartūno, vilnos) skiautės, megztos juostelės, virvelės, įvairaus dydžio nugludinti medžio pagaliukai, akmenukai, į seną dėžutę sudėti stiklo rutuliukai ir didesni gintaro gabaliukai, kaštonai, fetro skrybėlės, nenaudojamos skaros ir šalikai, siūlų kamuoliukai (dėl praktiškumo jie gali būti apvelti vilna). Vaikui bus pats įdomiausias žaidimas visus šiuos daiktus ištraukti, žiūrinėti, dėlioti, fantazuoti, sugalvojant netikėtus jų panaudojimo būdus. Duokite vaikui medžio šakelių, plokščių akmenukų, dangtelių ir kitų dalykų, kurie žaidime pakeistų tikrus daiktus, lyg būtų lėkštės, pyragėliai, vaisiai.

Leiskite vaikui bent trumpam pažaisti vienam šalia jūsų. Kol būsite užsiėmę virtuvėje, tegu jis žaidžia su tikrais virtuvės daiktais, tarsi imituoja jūsų veiksmus: mediniais ar metaliniais dubenimis, dubenėliais, šaukštais, samčiais. Vaiko nereikia užimti kiekvieną mielą minutę - tokie tyrinėjimo žaidimai taip įtraukia, kad veiklos užtenka kelioms dešimtims minučių.

Apie trečius metus vaikas pradeda žaisti vaizduotės žaidimus: lyg būtų mama, tėtis, vairuotojas, gydytojas; geba apsimesti katyte, šuniuku ar zuikučiu. Žaisdamas atlieka ne tik realius veiksmus su daiktais, bet ir tariamus (valgo, verda valgį, plauna, remontuoja, miega ir pan.). Žaisdamas atkuria ir anksčiau matytus, išgyventus įspūdžius. Žaidimu parodo, kaip suvokia ir supranta tą informaciją, kurią gavo stebėdamas aplinką, suaugusius žmones. Kol kas tokio amžiaus vaikas žaidžia vienas ar greta kitų.

Tėvai gali pasirūpinti, kad trimetis turėtų įvairių daiktų (skrybėlių, gydytojo chalatą, prijuosčių, raiščių), kurie palengvintų jam vaidmeninius žaidimus. Tačiau nereikia supirkti „gydytojo", kirpyklos" ar kitokių rinkinių - mažylis puikiausiai medžio pagaliuke gali „pamatyti" šukas, termometrą, o tai kur kas geriau lavina jo vaizduotę nei žaidimas su iki galo išbaigtais žaislais.
Trejų metų krizė
Kai tik vaikas pirmą kartą suvokia esąs „aš" (tai įvyksta maždaug nuo 2,5 iki 3 metų), prasideda naujas laikotarpis, psichologų vadinama trejų metų krize arba tėvelių įvardijamas „spyriojimosi periodu". Vaikas apie save pradeda kalbėti pirmuoju asmeniu, nebetapatina savęs su aplinkiniu pasauliu. Prieštaraudamas, spyriodamasis, nesutikdamas vaikas geriausiai supranta savo „aš" atskirumą. Per „ne" vaikas tarsi suvokia: „čia esu aš, o čia - likęs pasaulis". Iš kitos pusės, savęs atskirtumo nuo pasaulio suvokimas žadina vaikui ir nesaugumo jausmą. Todėl jo elgesys tampa kontraversiškas: bundantis „aš" reikalauja įtvirtinti savo savarankiškumą, tačiau kartu savęs atskirtumo suvokimas kelia nesaugumo jausmą.
Kaip elgtis su vaiku per trečiųjų metų krizę?
Pirmiausia apsišarvuokite begaline kantrybe, supratimu ir meile. Suaugusiojo uždavinys šiuo laikotarpiu - švelnus, bet tvirtas vadovavimas vaikui, nustatant ribas ir taisykles.
Galioja keli svarbūs principai:
Nustatykite vaikui aiškias ribas ir taisykles. Apmąstykite ir tvirtai nuspręskite, kas vaikui yra gerai, o kas ne. Čia galima vadovautis pačiu paprasčiausiu principu: gerai ir galima tai, kas nekenkia pačiam vaikui, kitiems žmonėms ir supančiai aplinkai. Taisykles nustatinėkite ramiai, su aiškiu įsitikinimu ir apsisprendimu. Iš pirmo žvilgsnio paprasta taisyklė „nustatykite vaikui ribas" gali skambėti labai kietai ir autokratiškai. Bet taip nėra. Ribų bei taisyklių turėjimas leidžia vaikui jaustis emociškai saugiam. Kad vaikas jaustųsi saugus, jis turi būtinai į kažką atsiremti. Negimę kūdikiai įsiremia į mamos pilvo sienelę ir jausdami ją jaučiasi saugūs, kūdikis jaučiasi saugus vystykluose, o paaugusiam vaikui saugumo jausmą kelia aiškus ribų suvokimas.

Būkite vieningi. Mamos ir tėčio sprendimai turi būti vieningi ir nenuginčijami. Čia jūs turite veikti išvien ir neleisti vaikui pajausti, kad kuriuo nors vienu iš jūsų galima manipuliuoti.

Spręsdami būkite nuoseklūs ir pastovūs. Taisyklės turi būti vienodos visiems ir visais gyvenimo atvejais.

Jos negali būti keičiamos, priklausomai nuo Jūsų nuotaikos, nuovargio ar to, kad namuose yra svečių.

Jei norite, kad vaikas kažką darytų, patys tai darykite ir atvirkščiai. Ir nepamirškite, kad tai negali būti deklaratyvu. Jūsų žodžiai, veiksmai turi sutapti su Jūsų mintimis ir jausmais. Kad ir kaip tai būtų nepatogu, tačiau šiuolaikiniai vaikai labiausiai mėgdžioja ne mūsų veiksmus, bet mūsų mintis ir vidines būsenas...

Nebūkite per daug įsitempę. Kartais (labai retai) „nepastebėkite", kai vaikas nusižengs Jūsų nustatytoms taisyklėms. Taip leisite vaikui pajusti nedidelę pergalę ir leisite vystytis jo asmenybei.

„Mamos Žurnalas"

Susiję straipsniai

# data[].attributes.attachment_link.title
1-3 metų vaikas - tai viena didelė ausis, akis, burna ir lytėjimas kartu sudėjus - Mamos Žurnalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Šiuo metu vaiko „augimo jėgos" nukreiptos į galvos sritį, veikdamos galvos smegenų, stuburo ir periferinę nervų sistemą - susidaro vaiko neurosensorinė sistema. Šio amžiaus vaikas ypač susitelkęs į save, į savo vidinius pojūčius. Mokosi, pažįsta pasaulį stebėdamas, liesdamas, ragaudamas, girdėdamas. Vaiko iki 2 metų intelektas sensomotorinis. Save ir pasaulį jis pažįsta vadovaudamasis tik jutimais.