# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Päätetty Uraohjaajat ja valmentajat ry:n yhdistyksen kokouksessa 21.10.2014

Elinikäisyys

Uraohjausta ja -valmennusta annetaan eri elämänvaiheissa ja eri elämäntilanteissa oleville asiakkaille. Ohjauksessa ja valmennuksessa huomioidaan asiakkaan elämäntilanne kokonaisuudessaan. Uraohjaus ja -valmennus suuntaa tulevaisuuteen ja tukee asiakkaan elinikäistä oppimista ja kehittymistä.

Tasa-arvoisuus

Uraohjaaja ja -valmentaja kohtelee asiakasta ja kollegoitaan yksilöllisesti ja tasa-arvoisesti, erilaiset taustat ja lähtökohdat huomioiden.

Osallisuus

Uraohjauksessa ja -valmennuksessa lähtökohtana on asiakkaan oman itsemääräämisoikeuteen pohjautuvan toiminnan tukeminen, toimijuuden ja osallisuuden vahvistaminen.

Kehittyminen ja hyvinvointi

Uraohjauksen ja -valmennuksen laatu perustuu uraohjaus ja valmennustyötä tekevien osaamiseen. Osaaminen, ammatillinen kehittyminen ja siitä huolehtiminen sekä oma hyvinvointi ovat keskeisiä edellytyksiä ammatissa toimimiselle, työn tekemiselle sekä ammatilliselle kasvulle.

Luottamuksellisuus, kunnioitus ja riippumattomuus

Uraohjaus ja -valmennus perustuu aina asiakkaan tavoitteisiin, kunnioitukseen ja luottamukselliseen vuorovaikutukseen ja kyseessä on aina asiakkaan oma prosessi. Uraohjaajan tai -valmentajan tulee kertoa asiakkaalle yhteistyösuhteeseen mahdollisesti vaikuttavista tekijöistä ja palvelua tuottavan organisaation tai tilaajan tavoitteista.

Yhteisöllisyys

Uraohjaajat ja -valmentajat suhtautuvat kollegiaalisesti muihin elinikäisen ohjauksen kentällä toimiviin ohjaajiin ja valmentajiin, ja tukevat toistensa osallistumista uraohjauksen ja -valmennuksen kehittämiseen.

# data[].attributes.attachment_link.title
Eettiset periaatteet - Uraohjaajat ja -valmentajat ry

# data[].attributes.attachment_link.description
Päätetty Uraohjaajat ja valmentajat ry:n yhdistyksen kokouksessa 21.10.2014 Elinikäisyys Uraohjausta ja -valmennusta annetaan eri elämänvaiheissa ja eri elämäntilanteissa oleville asiakkaille. Ohjauksessa ja valmennuksessa huomioidaan asiakkaan elämäntilanne kokonaisuudessaan. Uraohjaus ja -valmennus suuntaa tulevaisuuteen ja tukee asiakkaan elinikäistä oppimista ja kehittymistä. Tasa-arvoisuus Uraohjaaja ja -valmentaja kohtelee asiakasta ja kollegoitaan yksilöllisesti ja tasa-arvoisesti, erilaiset taustat ja lähtökohdat huomioiden.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Amerikkalainen psykologian professori Steven Reiss kehitti persoonallisuustestin, jolla mitataan 16 elämän perusmotiivia.

Se on tieteellisesti kehitetty työkalu, jolla saa luotettavan kuvan siitä, mitkä ovat henkilön tärkeimmät ja vahvimmat perusmotiivit. Tuloksena on jokaiselle yksilöllinen motivaatioprofiili.

- Työkalun avulla pystyy selvittämään perustarpeensa kattavasti ja syvällisesti, sillä omaa käyttäytymistä ohjaavat motiivit on hyvä tietää, sanoo RMP Nordicin toimitusjohtaja Päivi Mayor.

Testaaja vastaa kyselyyn, joka sisältää 128 yksinkertaista väittämää kuten "Nautin ryhmien johtamisesta" tai "En halua jäädä velkaa toiselle". tai "Itsenäisyys on yksi tärkeimmistä tavoitteistani". Testituloksesta saadaan profiili.

- Mitä vahvempana jokin motiivi näkyy profiilissa, sitä enemmän se vaikuttaa tunteisiimme ja arvostuksiimme. Motiivit selittävät myös, miksi käyttäydymme tietyllä tavalla.

- Lapsuuden kokemukset ja persoonallisuus vaikuttavat perusmotiivien syntyyn. Ne ovat suhteellisen pysyviä. Iän myötä jotkut motiivit heikentyvät hieman, kuten valta tai liikkumisen tarve, mutta muutoin motiivit pysyvät samanlaisina, sanoo Päivi Mayor.

Perusmotiivit

RMP:n (Reiss Motivation Profile) perusmotiivit ovat valta, riippumattomuus, uteliaisuus, hyväksyntä, järjestys, säästäminen/keräily, kunnia, idealismi, sosiaaliset kontaktit, perhe, status, kosto/voittaminen, esteettisyys, syöminen, ruumiillinen aktiivisuus ja mielenrauha.

- Jos nuorella henkilöllä on korkea riippumattomuus vahvana motiivina, ohjaa tällainen tarve varmasti tietä. Ehkä henkilön kannattaisi kokeilla yrittäjyyttä jo varhain elämässä, ehdottaa Päivi Mayor.

- Vahva riippumattomuus voi näkyä käyttäytymisessä mm. siinä, että henkilö ei ota apua vastaan, vaan haluaa tehdä itse kaiken. Häntä myös motivoi suuri henkilökohtainen vapaus.

Profiilitulos liikennevalon värein

RMP-tuloksen motiivit kuvataan vihreillä, punaisilla ja keltaisilla väreillä. Vahvoja motiiveja kuvaa vihreä ja heikkoja motiiveja punainen. Vihreä väri tarkoittaa, että tätä haluan, tämä minua motivoi. Punainen väri tarkoittaa, "stop", en halua tätä.

Silloin katsotaan, löytyykö tämän motiivin vastakkaisesta suunnista vahvaa motivaatiota. Esimerkiksi matala riippumattomuuden tarve (profiilissa "punainen" riippumattomuus) tarkoittaa monella korkeaa yhteistyön ja läheisyyden tarvetta.

- Erilaisia motiivien yhdistelmiä on lähes yhtä monta kuin on ihmisiä. Yksikään motiivi tai motivaatioprofiili itsessään ei ole hyvä eikä huono. Motiivit kertovat, mitkä asiat meitä ajavat eteenpäin ja miten elämää kannattaa elää pysyäksemme motivoituneina ja innostuneina, kuvailee Päivi Mayor.

Työkalun käyttäjiä eri aloilta

RMP on tulossa yrityksille tutuksi konsulttiyritysten kautta. Motiivien selvittelystä on ollut hyötyä mm. johtamisen parantamisessa. Jos johtaminen ei oikein suju, on esimiehen hyvä kartoittaa omat ja alaistensa motiivit, jotta päivittäisjohtaminen on yksilöllisempää, innostavampaa ja vaikuttavampaa.

Toinen tyypillinen käyttäjäryhmä löytyy yksityishenkilöistä, joilla on meneillään iso elämänmuutos. Työtyytymättömyys, stressi tai työnhaku ovat esimerkiksi sellaisia elämänvaiheita, jolloin RMP-tuloksesta voi olla ratkaisevaa apua. Myös yrittäjäksi aikova voi saada tietoa siitä, että ovatko omat motiivit tarpeeksi vahvoja yrittäjyyteen tai millainen yrittäminen voisi oikeasti onnistua.

Opinto-ohjaajan valmennuksen työkalu

Kolmas RMP-työkalun käyttöalue on urheilijoiden ja nuorten valmennus, joka on myös opinto-ohjaaja Marjaana Herlevin työkenttää.

Marjaana käyttää menetelmää myös lukiolaisten valmennuksessa, kun pitää selvittää valmennettavan itsetuntemusta, motiiveja ja arvoja.

Katso ja lue: RMP-työkalu Anettan valmennuksessa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Amerikkalainen psykologian professori Steven Reiss kehitti persoonallisuustestin, jolla mitataan 16 elämän perusmotiivia. Se on tieteellisesti kehitetty työkalu, jolla saa luotettavan kuvan siitä, mitkä ovat henkilön tärkeimmät ja vahvimmat perusmotiivit. Tuloksena on jokaiselle yksilöllinen motivaatioprofiili. - Työkalun avulla pystyy selvittämään perustarpeensa kattavasti ja syvällisesti, sillä omaa käyttäytymistä ohjaavat motiivit on hyvä tietää, sanoo RMP Nordicin toimitusjohtaja Päivi Mayor.

# data[].attributes.attachment_link.description
VOIMAKEHÄ® on ohjauskonsepti ja työkalu vahvuuksien tunnistamiseen ja nimeämiseen. Se perustuu positiivisen psykologian laajaan vahvuusnäkemykseen, johon sisältyvät luonteenvahvuudet, luontainen kyvykkyys ja lahjakkuus, hankitut taidot ja osaaminen, kiinn

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Alla on ladattavissa kurssikohtaiset Opettajan oppaat ja PowerPoint-slidet. Opettajan oppaissa on yleisohjeet kurssin arviointiin sekä esimerkkiratkaisut kurssin tehtäviin. PowerPointeihin on valikoitu joitakin kurssin tehtäviä, joista voidaan käydä oppitunneilla yhteistä keskustelua.

1. Myynti, markkinointi ja kaupallistaminen

Lataa kurssin Opettajan opas

Lataa kurssin Opettajan PowerPoint tästä.

2. Vuorovaikutus ja neuvottelutaidot

Lataa kurssin Opettajan PowerPoint tästä.

3. Globaalit markkinat

Lataa kurssin Opettajan opas

Lataa kurssin Opettajan PowerPoint tästä.

4. Talous, raha ja yrittäjyys

Lataa kurssin Opettajan opas

Lataa kurssin Opettajan PowerPoint tästä.
Muut materiaalit
Tutustu myös Taloussankari-mobiilipeliin, jonka TAT, Nordea ja Pörssisäätiö ovat tuottaneet talousopetuksen tueksi. Peli auttaa nuoria hahmottamaan henkilökohtaista taloushallintaa ja kannustaa arjen harkittuihin valintoihin. Se soveltuu käytettäväksi eri oppiaineissa opettajan johdolla, mutta nuori voi hyvin pelata sitä myös itsenäisesti. Lue pelistä lisää Kunkoululoppuu.fi-sivustolta. Peli on pelattavissa osoitteessa taloussankari.fi.

Tarjoamme lisäksi podcasteja opetuksen tueksi. TATin kaksi podcast-sarjaa pureutuvat talouteen ja työelämään asiantuntijavieraiden kanssa keskustellen. Nuorille suunnatun #puhurahasta-podcastin 10 jakson sarja on sellaisenaan käytettävissä myös koulujen oppimateriaalina! Puhu työstä -podcast puolestaan on suunnattu erityisesti opettajille, opinto-ohjaajille ja vanhemmille.

Ohje opettajalle:

Ohje opiskelijalle:

Valokuva: Iiro Rautiainen

# data[].attributes.attachment_link.title
Opettajan materiaalit ja ohjeet - TAT - Bisneskurssit

# data[].attributes.attachment_link.description
Opettajan oppaat ja PowerPointit Alla on ladattavissa kurssikohtaiset Opettajan oppaat ja PowerPoint-slidet. Opettajan oppaissa on yleisohjeet kurssin arviointiin sekä esimerkkiratkaisut kurssin tehtäviin. PowerPointeihin on valikoitu joitakin kurssin tehtäviä, joista voidaan käydä oppitunneilla yhteistä keskustelua. 1. Myynti, markkinointi ja kaupallistaminen Lataa kurssin Opettajan opas tästä. Lataa kurssin Opettajan PowerPoint tästä. 2.

# data[].attributes.attachment_link.description
Tulevaisuuspäivä 15.3.2024 – Tulevaisuuden hyvinvointiTulevaisuuspäivä 2024 haastaa pohtimaan tulevaisuuden hyvinvointia. Hyvinvoinnin haasteiden kasvaminen on yksi tärkeimmistä Suomen tulevaisuutta määrittävistä megatrendeistä. Hyvinvoinnin haasteet, kuten hyvinvointipalveluiden rahoituspohjan rako

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sampo on sivusto, jolta löydät materiaaleja muun muassa ammatillisen koulutuksen Yhteisten tutkinnon osien Opiskelu- ja urasuunnitteluvalmiudet osa-alueen toteuttamista varten. Materiaali tukee myös HOKSin jatkuvaa päivittämistä ja opiskelijalle laadittavan urasuunitelman tekemistä. Sivuston materiaalit ovat vapaasti kaikkien käytettävissä ja niitä kehitetään ja päivitetään Osata-hankkeen aikana.

Mitä sivusto sisältää?

Sivuston materiaalit on tuotettu ammatillisen koulutuksen reformin ja Osata-hankkeen tavoitteiden pohjalta, joita ovat:

Osaamisen tunnistaminen ja esittäminen

Elinikäisen oppimisen avaintaidot

Tulevaisuusorientoitunut uraohjaus ja tulevaisuuden työelämätaidot

Vertaisoppiminen ja prosessimaisuus

Vahvan osaamisidentiteetin muodostuminen

# data[].attributes.attachment_link.description
Sampo on sivusto, jolta löydät materiaaleja muun muassa ammatillisen koulutuksen Yhteisten tutkinnon osien Opiskelu- ja urasuunnitteluvalmiudet osa-alueen toteuttamista varten. Materiaali tukee myös HOKSin jatkuvaa päivittämistä ja opiskelijalle laadittavan urasuunitelman tekemistä. Sivuston materiaalit ovat vapaasti kaikkien käytettävissä ja niitä kehitetään ja päivitetään Osata-hankkeen aikana. Mitä sivusto sisältää?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tältä sivulta löydät tulevaisuusohjauksen työkaluja ja tehtäviä. Tehtävät on kehitetty yhteistyössä ohjaajien ja ohjattavien kanssa ja ne tukevat erityisesti elämän taitekohtiin liittyvien valintojen pohtimista. Tiedustelut: tulevaisuusohjaus@utu.fi.
Ohjaukseen ja tulevaisuudentutkimukseen liittyviä julkaisuja

# data[].attributes.attachment_link.description
Tältä sivulta löydät tulevaisuusohjauksen työkaluja ja tehtäviä. Tehtävät on kehitetty yhteistyössä ohjaajien ja ohjattavien kanssa ja ne tukevat erityisesti elämän taitekohtiin liittyvien valintojen pohtimista. Tiedustelut: tulevaisuusohjaus@utu.fi. Ohjaukseen ja tulevaisuudentutkimukseen liittyviä julkaisuja

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Heikot signaalit, megatrendit ja villit kortit ovat monelle tuttuja arkipäivän kielenkäytöstä, mutta tulevaisuudentutkijalle ne ovat työkaluja, joiden todellinen merkitys on vain harvalle tuttu. Tulevaisuudentutkimus kuvaa, selittää ja ymmärtää laaja-alaisia yhteiskunnallisia ilmiöitä ja niihin liittyviä eri elämänalueiden muutos- ja kehitysprosesseja. Tulevaisuudentutkimuksessa monitieteinen lähestymistapa yhdistyy tieteenalan omiin menetelmiin ja teoreettiseen näkökulmaan.

Tulevaisuudentutkimus tarkastelee yhteiskuntaan vaikuttavia kehitystrendejä tulevaisuuden tietämisen näkökulmasta. Lisäksi se tarkastelee sitä, mikä on mahdollista ja etsii vaihtoehtoisia tulevaisuuksia, joiden toteutumisen todennäköisyyttä tai toivottavuutta voidaan arvioida erilaisten menetelmien avulla.

Tuodakseen tulevaisuudentutkimuksen ja siinä käytetyt menetelmät laajempaan tietouteen Turun yliopiston Tulevaisuuden tutkimuskeskus ylläpitää tätä aiheeseen perehdyttävää sivustoa. Suurin osa teksteistä on suomeksi, mutta mukana on myös englanninkielistä aineistoa. Pääosan teksteistä on laatinut tulevaisuudentutkija, dosentti Anita Rubin (1952-2015). Kunkin artikkelin alkulehdeltä löytyvät tekstin kirjoittajatiedot.

# data[].attributes.attachment_link.description
Villit kortit, tulevaisuuspyörät ja heikot signaalit - mitä kaikkea on tulevaisuudentutkimus? Heikot signaalit, megatrendit ja villit kortit ovat monelle tuttuja arkipäivän kielenkäytöstä, mutta tulevaisuudentutkijalle ne ovat työkaluja, joiden todellinen merkitys on vain harvalle tuttu. Tulevaisuudentutkimus kuvaa, selittää ja ymmärtää laaja-alaisia yhteiskunnallisia ilmiöitä ja niihin liittyviä eri elämänalueiden muutos- ja kehitysprosesseja.

# data[].attributes.attachment_link.description
Lataa tiedot taulukkona: Excel- tai CSV-tiedosto

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
So many people pour their time, energy, and hard-earned cash into shake mixes, supplements, and specialty products. And they think this time and money is well spent because they're making the "healthy" choice. But what if they're wrong? What if those healthy choices aren't ACTUALLY healthy at all? That's why I created my eating program.

As it turns out, even "health" foods like fruit and vegetables can actually do your body harm.

Why? Plants don't want to be eaten. They simply want to survive. One of the ways they defend themselves against hungry animals like us is by producing toxic chemical compounds - proteins known as lectins.

Maybe you've heard of gluten - it's one of the best-known lectins around. But it's not the only one. In fact, lots of the "healthy" foods we've been trained to eat for centuries contain dangerous lectins, including:

Vegetables (especially nightshades)

Seeds

Beans and legumes

Traditional dairy products

Grain-fed and farm-raised animal proteins

And when lectins invade our bodies, they can cause some serious inflammatory responses and other health issues, like leaky gut syndrome, weight gain, brain fog, and more.
So, how do we know what foods to consume and what to steer clear of?
Well, I've put together a couple of different tools to make it easier for you to stick to the plan...

An online grocery store filled with Gundry approved foods at Amazon.com

Here, you'll find some favorite products that I use to keep my menus fun, easy, and varied. Click HERE to check it out. Not only does the list make shopping so much easier, but there are 10 different grocery categories to choose from.

The categories filled with Gundry approved foods:

1. Oils

2. Baking

3. Grains & Pasta

4. Meat & Egg Alternatives

5. Dairy

6. Snacks

7. Sauces/ Seasonings

8. Sweeteners

9. Personal Care Products

10. Kitchen Gadgets

Dr. Gundry's lectin-free detox and eating plan.

This is the other tool I've created for you - all of the following items are safe on my lectin-free detox and eating plan.

The "YES" list (and the "NO" list)

Print this list out, and hang it on your fridge. Also, you can put a copy in your car for actual trips to the grocery store! This way, you'll always remember your personal favorites.
SHOPPING LIST (PRINT FRIENDLY PDF)
You'll find it nearly impossible to go astray when you've kicked all those lectin-filled foods to the curb and replaced them with this diverse selection of yummy YES foods.

And, if you really want to boost your "YES" foods into high gear, there are 3 of them you should get onto your plate every single day.

The "YES EVERYDAY" foods are:

1. Half an Avocado

In fact, why eat just half? Go for it, eat the whole thing.

First off, avocados are full of amazing fatty acids that can help your skin's natural oil barrier become more durable. This way your skin stays protected from dangers like the sun. ¹

Next, avocados have got a whopping 10.5 grams of fiber per cup plus lots of vitamin C, E, and potassium. And, they're full of folate. Also, the good fats in avocados can help you maintain a healthy weight and even help to defend your body against heart health issues. ²

2. Walnuts, Macadamia Nuts, or Pistachios

Here's a secret: Some "nuts" are really just seeds. Cashews, for instance are seeds and they're also full of lectins. And peanuts are actually legumes. Of course, legumes are lectin bombs. So you've got to stay away from them.

But real nuts - like walnuts, macadamia nuts, and pistachios - can do great things for your health. In fact, nuts can help support better heart health, reduce your chances of gallstones, regulate blood pressure, and protect your system against inflammation. ³

3. 1 oz of Extra Dark Chocolate

And for fun (and better health) Dr. Gundry wants you to eat chocolate every day. Indulge in an ounce of extra dark chocolate as an afternoon snack.

The thing is, chocolate has got antioxidants and flavonoids which have anti-inflammatory properties. ⁴ The real benefit lies in plant-derived cocoa, which is the main ingredient in commercial chocolate. ⁵

Just make sure when you select your chocolate pleasure, you opt for the right bars - that means chocolate that's 72% cacao... or more.

The Lectin-Free Takeaway

Say yes. In fact, say yes all the time with the foods above. And make an effort to say yes every day when you crave avocado, YES nuts, and even dark chocolate.
ARTICLE UPDATED ON NOVEMBER 1, 2018.
Sources
1. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC90980/
2. https://www.ncbi.nlm.n4h.gov/pubmed/23638933
3. https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC3257681/
4. http://jandonline.org/article/S0002-8223(02)00032-9/abstract
5. http://circ.ahajournals.org/content/119/10/1433

# data[].attributes.attachment_link.title
Dr. Gundry Approved Foods (an easy, print-friendly list)

# data[].attributes.attachment_link.description
So many people pour their time, energy, and hard-earned cash into shake mixes, supplements, and specialty products. And they think this time and money is well spent because they're making the "healthy" choice. But what if they're wrong? What if those healthy choices aren't ACTUALLY healthy at all?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Muutostaliikkeellä.fi-sivuston taustalla ovat Muutosta liikkeellä! -linjaukset eli valtakunnalliset yhteiset linjaukset terveyttä ja hyvinvointia edistävään liikuntaan 2020. Linjaukset perustuvat uusimpaan tutkimustietoon väestön terveyden ja fyysisen aktiivisuuden tilasta. Linjaukset kohdentuvat erityisesti terveytensä ja hyvinvointinsa kannalta riittämättömästi liikkuvien aktivoimiseen sekä organisaatioiden toimintakulttuurien liikunnallistamiseen elämänkulun eri vaiheissa.

Seuraa somessa:

Twitter: @HEPAfinland
www.facebook.com/muutostaliikkeella
Lisätietoa Muutosta liikkeellä! -linjauksista

Opetus- ja kulttuuriministeriö
Kulttuuriasiainneuvos
Päivi Aalto-Nevalainen
paivi.aalto-nevalainen (a) minedu.fi

Sosiaali- ja terveysministeriö
Ylitarkastaja Mari Miettinen
mari.miettinen (a) stm.fi

Lisätietoa Muutostaliikkeellä.fi-sivustosta
viestinta(a)likes.fi

Muutosta liikkeellä -linjaukset

Arjen istumisen vähentäminen elämänkulussa

Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet liiallisen istumisen olevan itsenäinen, liikunnan harrastamisesta riippumaton terveyden riskitekijä. Tavoitteena on, että kaiken ikäiset ihmiset vähentävät päivittäistä istumista.

Liikkeen lisääminen elämänkulussa

Ihmisten fyysisen aktiivisuuden kokonaismäärän vähentymisen merkittävimpiä taustatekijöitä ovat yhteiskunnan teknistyminen ja digitalisoituminen sekä työnteon tapojen, elämisen luonteen ja ympäristön muutokset.

Tavoitteiksi on asetettu liian vähän liikkuvien fyysisen aktiivisuuden lisääntyminen, organisaatioiden toimintakulttuurien muutos fyysistä aktiivisuutta tukeviksi, fyysiseen aktiivisuuteen kannustavat ulko- ja sisäympäristöt, kävelyn ja pyöräilyn suosion kasvu sekä sosiaalisen eriarvoisuuden väheneminen.

Liikunnan nostaminen keskeiseksi osaksi terveyden ja hyvinvoinnin edistämistä sekä sairauksien ehkäisyä, hoitoa ja kuntoutusta

Sosiaali- ja terveydenhuollon henkilöstö on avainasemassa liian vähän liikkuvien ihmisten tavoittamisessa ja liikunnan puheeksiottamisessa - neuvoloissa, koulu- ja opiskeluterveydenhuollossa, työterveyshuollossa, terveysasemilla, vanhusten hoitolaitoksissa ja muualla sosiaali- ja terveydenhuollossa.

Tavoitteena on eri ikäisten ihmisten liikuntaneuvonnan vahvistaminen, liikuntaan ohjaus osana sosiaali- ja terveydenhuollon pelveluketjujen ja hoitoprosessien kehittämistä sekä liikunnallisen kuntotuksen aseman vahvistaminen.

Liikunnan aseman vahvistaminen suomalaisessa yhteiskunnassa

Avainasemassa liikunnan aseman parantamiseksi yhteiskunnassa on hyvä ja laaja-alainen sidosryhmäyhteistyö sekä sen laadukas johtaminen ja koordinointi. Tavoitteena on, että liikunnallinen ja fyysisesti aktiivinen elämä sisältyy valtakunnalliseen strategia-ajatteluun ja että liikunnan asema kunnissa vahvistuu osana asukkaiden hyvinvoinnin edistämisen kokonaisuutta.

Liikumme enemmän, istumme vähemmän koko elämänkulun aikana
Liikunnan ja fyysisen aktiivisuuden merkitys ymmärretään yksilön ja yhteiskunnan terveyden, hyvinvoinnin ja kilpailukyvyn perusedellytyksenä.
Eri hallinnonaloilla ja organisaatioissa luodaan mahdollisuudet fyysisesti aktiiviseen elämään. Fyysisen aktiivisuuden edistäminen perustuu uusimpaan tutkimustietoon, sidosryhmien välisiin kumppanuuksiin, toimiviin rakenteisiin ja hyvään johtamiseen.
Sukupuolten tasa-arvon ja yhdenvertaisuuden tekijät tunnistetaan ja niihin vaikutetaan tehokkaasti. Yksilöt tarttuvat parantuneisiin mahdollisuuksiin lisätä jokapäiväistä liikettään. Suomi on entistä vahvempi fyysisesti aktiivisen kulttuurin mallimaa Euroopassa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Muutostaliikkeellä.fi-sivuston taustalla ovat Muutosta liikkeellä! -linjaukset eli valtakunnalliset yhteiset linjaukset terveyttä ja hyvinvointia edistävään liikuntaan 2020. Linjaukset perustuvat uusimpaan tutkimustietoon väestön terveyden ja fyysisen aktiivisuuden tilasta. Linjaukset kohdentuvat erityisesti terveytensä ja hyvinvointinsa kannalta riittämättömästi liikkuvien aktivoimiseen sekä organisaatioiden toimintakulttuurien liikunnallistamiseen elämänkulun eri vaiheissa. Seuraa somessa: Twitter: @HEPAfinland www.facebook.com/muutostaliikkeella

# data[].attributes.attachment_link.description
Turun, Tampereen ja Aalto-yliopiston tutkijat ovat osoittaneet kuinka ihmisten tietoiset kokemukset järjestyvät viiteen päätyyppiin - myönteisiin tunteisiin, kielteisiin tunteisiin, ajattelutoimintoihin, kehollisiin toimintoihin ja sairauden tuntemuksiin. Kokemusmaailman rakennetta jäsentää ennen kaikkea se, kuinka paljon eri kokemukset tuntuvat mielessä, kuinka paljon kehossa ja kuinka epämiellyttävältä tai miellyttävältä ne tuntuvat.

# data[].attributes.attachment_link.description
Syvien vahvuuksien koulun filosofia, teoria, periaatteet ja työmetodit parantavat oppilaiden itsesääntelykykyä ja sinnikkyyttä, poistavat opiskelijoiden häiriökäyttämistä, opettavat käyttämään erilaisia mielenterveyden ylläpidon vaihtoehtoja, saavat aikaan vanhempien korkeamman tyytyväisyyden kodin ja koulun yhteistyöhön, lisäävät positiivista vuorovaikusta oppilaiden kesken ja vähentävät agressioiden ilmenemistä koulussa ja kotona.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nämä eettiset suositukset on laadittu ohjeeksi ja apuvälineeksi urheilupsykologisena asiantuntijana toimittaessa. Urheilupsykologian asiantuntija käyttää urheilupsykologista tietoa asiakastyössään yksilöiden, ryhmien ja organisaatioiden kanssa sekä toimiessaan kouluttajana, tutkijana ja tiedonvälittäjänä. Kaikissa urheilupsykologian asiantuntijan työhön liittyvissä tilanteissa luottamuksellisuuden säilyttäminen ja eettinen tietoisuus ovat tärkeitä. Asiantuntija ei salli itseensä vaikutettavan niin, että se johtaa eettisten periaatteiden rikkomiseen.

Urheilupsykologian asiantuntijaan viitattaessa käytetään lyhyesti termiä asiantuntija ja tällä tarkoitetaan kaikkia urheilupsykologisessa toiminnassa tai psyykkisen valmennuksen parissa joko ammatikseen tai harrastuksenomaisesti toimivia erilaisen koulutustaustan omaavia henkilöitä (esimerkiksi psykologeja, liikuntatieteilijöitä, liikunnanohjaajia, hypno-tai suggestoterapeutteja).

Asiakkailla tarkoitetaan näissä eettisissä suosituksissa kaikkia yksilöitä, ryhmiä ja organisaatioita, joihin asiantuntijalla on ammatillinen suhde. Asiakkaita voivat olla mm. urheilijat, liikunnanharrastajat, valmentajat, opettajat ja ohjaajat sekä joukkueet ja alan järjestöt ja seurat.
I YKSILÖN OIKEUDET JA ARVO
Asiantuntija kunnioittaa jokaisen ihmisen perusoikeuksia, arvokkuutta ja arvoa sekä työskentelee näiden kehittymisen edistämiseksi. Hän kunnioittaa yksilön oikeutta yksityiselämään, luottamuksellisuuteen ja itsemääräämiseen ja työskentelee siten, ettei hänen osaamistaan käytetä yksilön loukkaamiseen, hyväksikäyttöön tai sortamiseen.

Asiantuntija kunnioittaa asiakkaiden ja muiden asianosaisten tietämystä, näkemystä, kokemusta ja pätevyyttä. Hän kunnioittaa kollegojensa ja muiden ammattiryhmien erityispätevyyttä, velvoitteita ja vastuuta.
II SALASSAPITO JA VAITIOLOVELVOLLISUUS
Asiantuntijan tulee olla vaiti niistä asioista, jotka hänelle uskotaan luottamuksellisesti hänen toimiessaan urheilupsykologian asiantuntijana, tai jotka hän tuolloin muutoin saa tietoonsa. Vaitiolovelvollisuuden noudattamisesta voidaan poiketa, jos henkilö sitä itse pyytää. Tiedot annetaan tällöin suoraan sille, jonka henkilö on nimennyt.

Asiantuntija ei hanki asiakkaasta tietoja muilta ilman tämän suostumusta. Tällöinkin hän hankkii ainoastaan tehtävän suorittamisen kannalta välttämättömiä tietoja. Käyttäessään asiakkaaseen liittyviä tietoja opetuksessa, julkaisuissa tai muissa julkisissa yhteyksissä, asiantuntija varmistuu etukäteen asianomaisen/asianomaisten suostumuksesta ja huolehtii siitä, että aineiston henkilöt eivät ole tunnistettavissa, ellei siitä ole erikseen heidän kanssaan sovittu.

Kirjalliset dokumentit, nauhoitettu tai muu aineisto säilytetään siten, ettei asiattomien nyt tai vastaisuudessa ole mahdollista päästä niihin käsiksi. Ääni- ja videotallenteen tekemiseen, samoin kuin valo/elokuvaukseen vaaditaan aina asianomaisen suostumus. Aineiston esittämiseen tai muuhun käyttöön vaaditaan sen lisäksi kirjallinen lupa, josta käy ilmi, milloin, kenelle ja missä muodossa aineistoa saa esittää. Asiantuntija antaa tarvittaessa asiakkaalle ja toimeksiantajalle tietoja urheilupsykologian asiantuntijoiden salassapito- ja vaitiolovelvollisuutta koskevista eettisistä suosituksista.
III PÄTEVYYS
Asiantuntija pyrkii kehittämään ammattipätevyyttään ja säilyttämään sen korkealla tasolla. Hän pyrkii tiedostamaan ammatilliset ja henkilökohtaiset vahvuutensa ja heikkoutensa pystyäkseen arvioimaan realistisesti pätevyytensä ottaessaan hoitaakseen työtehtäviä. Hän ottaa vastaan vain sellaisia työtehtäviä, tarjoaa sellaisia palveluja ja käyttää sellaisia menetelmiä, joihin hän on pätevä koulutuksensa ja kokemuksensa perusteella. Hän etsii vaikeissa tilanteissa ammatillista apua ja tukea.

Asiantuntijan työskentelyn perustana on tiede ja työssä hankittu kokemus, ja hän pyrkii jatkuvasti kehittämään ammattitaitoaan hankkimalla tietoa tieteellisestä ja ammatillisesta kehityksestä.

Vailla psykologin tai psykiatrin koulutusta olevan asiantuntijan tulee huolellisesti arvioida oma riittävyytensä ja pätevyytensä ja siirtää urheilija näille asiantuntijoille, mikäli urheilijalla on psyykkisiä ongelmia tai psykopatologiaan viittaavia oireita. Asiantuntijan tulee tarvittaessa etsiä itselleen ohjausta. Myös psykologin ja psykiatrin tulee arvioida oma pätevyytensä ja tarvittaessa siirtää tehtävä toiselle tai hankkia itselleen ohjausta.
IV URHEILUPSYKOLOGISET MENETELMÄT, TUTKIMUKSET JA PALAUTTEET
Urheilupsykologinen tutkimus lähtee ongelman muotoilusta sekä tarkoituksenmukaisten menetelmien (haastattelu, testaus, havainnointi ym.) ja menettelytapojen valinnasta. Yleisluontoisia urheilupsykologisia arviointimenetelmiä voivat käyttää kaikki asiantuntijat. Tämä tarkoittaa menetelmiä, jotka ovat julkisia, yleisesti saatavilla olevia.

Psykologin ammattipätevyyden vaatimia testejä voivat käyttää ainoastaan psykologit. Näitä testejä ovat kyky- ja lahjakkuus- sekä persoonallisuustestit. Psykologi on tietoinen niistä rajoituksista, jotka liittyvät psykologisiin menetelmiin ja niistä tehtäviin johtopäätöksiin. Psykologi on erityisen varovainen käyttäessään menetelmiä, apukeinoja ja tekniikoita, jotka ovat vielä kokeiluasteella, jotka eivät täytä tavanomaisia menetelmille asetettuja vaatimuksia tai joita hän ei täysin hallitse. Asiantuntijan on kerrottava asiakkaalle, että psykologisten testien tuloksista ei aina voida tehdä suoria johtopäätöksiä yksilön suoriutumisesta urheilutilanteissa nyt tai tulevaisuudessa.

Asiantuntijan tulee harkita, onko tarpeellista antaa tutkimustuloksista kirjallista lausuntoa. Jos se on tarpeen, on lausunnossa huomioitava salassapitovelvollisuus ja se, että annetaan vain tutkimuksen kohteena olevan asian kannalta oleellista tietoa. Asiantuntija arvioi itse palautettaan, sen etuja ja rajoituksia sekä tekee johtopäätökset jättämättä tätä vastaanottajan tehtäväksi. Lausunnon tekemisen jälkeen asiantuntija antaa tutkitulle asiakkaalle palautteen tutkimuksesta sekä tiedot mahdollisen kirjallisen lausunnon sisällöstä.

Jos asiantuntija käyttää tietokoneelle ohjelmoitua tutkimusmetodiikkaa ja testin tulkintaa, hänen on varmistuttava ohjelman luotettavuudesta sekä tulkintamenettelyjen oikeellisuudesta.
V JULKINEN ESIINTYMINEN
Asiantuntijan on pyrittävä asiallisuuteen ja tarkkuuteen antaessaan lausuntoja ammattiroolissaan. Pyydettäessä kommentoimaan julkisuuden henkilöä (esimerkiksi joukkotiedotusvälineissä), asiantuntija tekee selväksi, että puhuu ilmiöstä tai antaa neuvoja vain yleisessä muodossa. Asiantuntija välttää antamasta tietopohjaisille lausunnoille henkilökohtaisen mainonnan luonnetta. Ilmoittelu ei saa sisältää lupauksia epärealistisista tuloksista.
VI AMMATILLISET SUHTEET
Asiantuntija kunnioittaa kollegoiden pätevyyttä, velvollisuuksia ja vastuuta. Hän arvioi tarpeensa käyttää tarvittaessa kollegoiden tai toisten ammattiryhmien erityisosaamista ja resursseja. Asiantuntija pidättyy kollegoiden ja heidän työnsä epäasiallisesta arvioinnista, mutta asiallinen kritiikki on tuotava esiin. Asiantuntija, joka huomaa kollegan toimivan eettisten suositusten vastaisesti, keskustelee asiasta ko. kollegan kanssa ennen kuin ilmoittaa siitä Suomen urheilupsykologiselle yhdistykselle.

Asiantuntija käyttää vain sellaista ammattinimikettä, mihin hänen koulutuksensa, laillistamisensa, sertifiointinsa tai toimensa oikeuttavat. Asiantuntija pitää itse huolta siitä, ettei käytä tai hänestä käytetä ilman psykologin pätevyyttä urheilupsykologin ammattinimikettä. Myös psykologin tulee tarkoin harkita, voiko hän käyttää itsestään urheilupsykologin nimikettä.
VII TUTKIMUS
Asiantuntijalla on vastuu siitä, että hänen tieteellinen työnsä täyttää ns. hyvän tieteellisen käytännön vaatimukset.
Suomen urheilupsykologinen yhdistys SUPY ry. hyväksynyt 6.9.2013

# data[].attributes.attachment_link.description
Nämä eettiset suositukset on laadittu ohjeeksi ja apuvälineeksi urheilupsykologisena asiantuntijana toimittaessa. Urheilupsykologian asiantuntija käyttää urheilupsykologista tietoa asiakastyössään yksilöiden, ryhmien ja organisaatioiden kanssa sekä toimiessaan kouluttajana, tutkijana ja tiedonvälittäjänä. Kaikissa urheilupsykologian asiantuntijan työhön liittyvissä tilanteissa luottamuksellisuuden säilyttäminen ja eettinen tietoisuus ovat tärkeitä. Asiantuntija ei salli itseensä vaikutettavan niin, että se johtaa eettisten periaatteiden rikkomiseen.

# data[].attributes.attachment_link.title
Association for Applied Sport Psychology: ETHICS CODE: AASP Ethical Principles and Standards

# data[].attributes.attachment_link.description
The Association for Applied Sport Psychology (AASP) is the leading organization for sport psychology consultants and professionals

# data[].attributes.attachment_link.description
Yhdistys edistää korkeasti koulutettuja ja korkeakouluissa opiskelevia ohjaavien ja valmentavien asiantuntijoiden yhteistyötä, keskinäistä verkottumista ja ammatillista kehittymistä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Suomalaisen yhteiskunnan tulisi olla Sipilän hallitusohjelman tavoitteiden mukaisesti koulutuksen, osaamisen ja modernin oppimisen mallimaa vuonna 2025. Osaamisen ja koulutuksen kärkihankkeiden painopistealueita ovat muun muassa opettajien perus- ja täydennyskoulutuksen uudistaminen, oppimisympäristöjen digitalisointi, koulutuksen ja työelämän vuorovaikutuksen lisääminen, osaamiskeskittymien vahvistaminen, toiselta asteelta korkeakouluihin siirtymisen nopeuttaminen ja korkeakouluopintojen sujuvoittaminen.
Tulevaisuusoppiminen

Valtakunnallisesti asetettujen tavoitteiden saavuttaminen ja yksilöllisten opinto- ja urapolkujen toteutuminen edellyttävät toimivaa uraohjausta ja opintojen järjestämistä niin, että opintojen eteneminen on joustavaa. Yhteiskunnan muutokset luovat lisääntyvää ohjaustarvetta elämän siirtymävaiheisiin: uran ja elämän suunnittelu on jatkuva prosessi. Koulutusvalintaa koskevissa tutkimustuloksissa (Koukku 2014) haasteeksi nousi ensiksikin ohjausnäkökulman laajentaminen yksilöstä yhteisöön ja lähitulevaisuudesta koko elämänkaareen, opinnoista elämän hallintaan. Toiseksi ohjattavan ja ohjaajan vuorovaikutuksessa tapahtuva oppiminen ei enää riitä, vaan tarvitaan lisäksi tulevaisuusoppimista. Siinä on oleellista tunnistaa mahdollisuudet ohjata omaa elämää tietyssä sosiaalisessa ja yhteiskunnallisessa kontekstissa. Tulevaisuusohjauksen tehtävänä on luoda opiskelijoille mahdollisuuksia erilaisten tulevaisuuksien hahmottamisesta ja ohjata arvioimaan valintojen vaikutuksia omaan elämän kulkuun.

Ammattikorkeakouluopintoihin tapahtuvan ohjauksen keinoja ja arviointia

Vuoden 2015 aikana arvioitiin ammattikorkeakouluihin johtavan opintopolkujen ja koulutusasteiden yhteistyön toimivuus (Karvi 2015). Arvioitavia kohteita olivat ammattikorkeakouluopintoihin ohjaus ja valmennus ammatillisessa koulutuksessa, opiskelijavalinnat ammatillista polkua etenevien kannalta, opiskelijoiden opinto- ja opiskeluvalmiudet, opintojen organisointi ja ohjaus ammattikorkeakoulussa ja käytännöt aikaisemmin hankitun osaamisen tunnistamiseksi ja tunnustamiseksi. Tietoa tuotettiin myös ammattikorkeakoulujen ja ammatillisen koulutuksen järjestäjien yhteistyöstä opintopolkujen rakentamisessa, koulutuksen toteuttamisessa ja työelämän kehittämisessä. Kohdejoukko (N=176) muodostui ammatillisen koulutuksen järjestäjien (n=151) ja ammattikorkeakoulujen (n=25) opiskelijoista, henkilökunnasta ja työelämänedustajista.

Arvioinnissa uraohjauksen keskeinen merkitys nousee esiin jatko-opintoihin ja työelämään siirtymistä edistävien menettelytapojen ja yhteistyökäytänteiden kehittämistarpeiden kautta. Työryhmä esittää useita kehittämissuosituksia, joiden toivotaan edistävän koulutuspoliittisten linjausten mukaisia tavoitteita. Opiskelijoiden jatko-opintoihin liittyviä tiedontarpeita ja mahdollisuuksia tulee tulevaisuudessa kartoittaa jo aikaisessa vaiheessa perusteellisesti. Opiskelijalähtöisyyden vahvistaminen ja ohjauksen saatavuus tulee varmistaa kaikilla koulutusaloilla ja sektoreilla, myös oppilaitosten ulkopuolelle jääville. Ohjausmuotoja ja yksilö-, ryhmä- ja virtuaalimenetelmiä kehitetään siten, että ne entistä paremmin vastaavat opiskelijoiden tarpeita.

Ura-, neuvonta- ja ohjauspalveluiden järjestelmälliseksi kehittämiseksi ammatillisen koulutuksen järjestäjien tulee verkottua alueellisesti. Olemassa olevia käytäntöjä hyödyntäen varmistetaan opiskelijoiden riittävä informointi, ohjaustoiminnan suunnitemallisuus ja nivelvaiheen yhteistyön kehittäminen ammattikorkeakouluissa. Opintojen ohjaukseen tulee suunnata riittävästi resursseja ja hyödyntää lähiohjausta ja digitalisaation mahdollisuuksia.

Opiskelijahaun ja -valinnan kehittäminen ja opiskelijahakuun liittyvä tiedotuksen tehostaminen luo entistä tasapuolisemmat mahdollisuudet hakeutumisvaiheeseen. Valintaperusteissa tulee arvostaa myös ammatillista osaamista lukion käyneiden rinnalla. Tarvitaan esimerkiksi työpajoja, joissa opiskelijat voivat pohtia omaa uraa ja opintopolkua sekä eri mahdollisuuksia.

Uraohjauksen kehittäminen yhdessä sidosryhmien kanssa

Nivelvaiheiden toimivuutta ja yhteistyötä tulee edistää koulutusasteiden yhteisellä suunnittelulla ja ammattikorkeakouluopintoihin valmentavilla yhteistoteutuksilla. Oppimisympäristöjen yhteiskäyttöä ja opettajavaihtoa voidaan lisätä ja toteuttaa yhteisiä projekteja. Avoimen ammattikorkeakoulun mahdollisuudet tulisi hyödyntää entistä paremmin. Uraohjausta tulee kehittää eri sidosryhmien kanssa. Ammatillisten koulutuksenjärjestäjien ja ammattikorkeakoulujen keskinäinen yhteistyö työelämän kehittämisessä edistää toteutuessaan alueellista kehittämistä. Ammatillisen väylän toimivuutta tulee edistää AHOT-menettelyjä kehittämällä.

Tulevaisuussuuntautuneen uraohjauksen merkityksen tiedostaminen on avain, joka mahdollistaa yksilön elämänkaaren mittaisen urasuunnittelun tukemisen.

LÄHTEET

Ahvenainen, M., Korento, K., Ollila, J., Jokinen, L., Lehtinen, N. & Ahtinen, J. (2014). Tulevaisuus- paljon mahdollista. Tulevaisuuden tutkimuskeskus, Turun yliopisto.

Kansallinen koulutuksen arviointikeskus(Karvi) 2015.

Koukku -hankkeen raportti 2014.

Liikettä niveliin- Ammatillisesta koulutuksesta ammattikorkeakouluun johtavien opintopolkujen ja koulutusasteiden yhteistyön toimijuus. Kansallinen koulutuksen arviointikeskus. Julkaisut 2:2016.

Sipilän hallituksen hallitusohjelma 2015.

TEKSTI: Aila Paaso, Oulun ammattikorkeakoulu

# data[].attributes.attachment_link.title
Tulevaisuuden uraohjaus joustavien opinto- ja urapolkujen mahdollistajana - Uraseurannat.fi

# data[].attributes.attachment_link.description
Suomalaisen yhteiskunnan tulisi olla Sipilän hallitusohjelman tavoitteiden mukaisesti koulutuksen, osaamisen ja modernin oppimisen mallimaa vuonna 2025. Osaamisen ja koulutuksen kärkihankkeiden painopistealueita ovat muun muassa opettajien perus- ja täydennyskoulutuksen uudistaminen, oppimisympäristöjen digitalisointi, koulutuksen ja työelämän vuorovaikutuksen lisääminen, osaamiskeskittymien vahvistaminen, toiselta asteelta korkeakouluihin siirtymisen nopeuttaminen ja korkeakouluopintojen sujuvoittaminen.

# data[].attributes.attachment_link.description
Terve Urheilija -ohjelman ensisijaisena kohderyhmänä ovat lasten ja nuorten sekä huippu-urheilijoiden valmentajat ja ohjaajat. Toisena kohderyhmänä ovat urheiluseuroissa liikkuvat lapset ja nuoret sekä heidän perheensä. Terve Urheilija® -ohjelman ydin esitetään Kymppiympyrässä®. Ohjelman koulutustoimet on suunnattu ensisijaisesti lajiliitoille, seuroille, liikunnan aluejärjestöille ja urheiluopistoille.

# data[].attributes.attachment_link.description
TET-jakso Kesätyöt Mille alalle? Minne opiskelemaan? Yrittäjyys Mun elämä Aikuiset

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Opinto-ohjauksen tavoitteena on tukea ohjattavan hyvinvointia ja kehitystä sekä lisätä ohjattavan itsetuntemusta ja itseohjautuvuutta. Opinto-ohjauksen tarkoituksena on auttaa ohjattavaa oman koulutuksensa ja tulevaisuutensa osaamistarpeiden suunnittelussa. Opinto-ohjauksen perusperiaatteina ovat ohjattavan kunnioittaminen sekä koulutuksen yhdenvertaisuuden ja tasa-arvon edistäminen . Opinto-ohjaaja on ohjauksen asiantuntija, joka on aidosti ja välittäen läsnä jokaisessa kohtaamisessa.
ITSEMÄÄRÄÄMISOIKEUS
Opinto-ohjaaja kunnioittaa ohjattavan itsemääräämisoikeutta. Opinto-ohjaaja tuo vaihtoehtoja esille monipuolisesti ja kunnioittaa ohjattavan omia valintoja.
TOTUUDELLISUUS
Opinto-ohjaaja toimii rehellisesti ja hienotunteisesti. Opinto-ohjauksessa annettavan tiedon on oltava ajankohtaista, luotettavaa , monipuolista ja tiedon kriittiseen arviointiin ohjaavaa.
LUOTTAMUKSELLISUUS
Opinto-ohjaus on luottamuksellista. Luottamuksellisuus on säilytettävä myös muuttuvissa ohjausympäristöissä. Tietoja voidaan luovuttaa, mikäli se on ohjattavan edun kannalta välttämätöntä. Tällöin pyritään ensin keskustelemaan ohjattavan kanssa. Tietojen luovutuksessa noudatetaan voimassa olevia lakeja.
RIIPPUMATTOMUUS
Opinto-ohjaajan on tiedostettava omat arvonsa sekä yhteiskunnan ja muista kulttuureista tulevien arvoja, jotta hän voi antaa eettisesti kestävää ohjausta. Opinto-ohjaaja tiedostaa omien, työyhteisönsä ja muun yhteiskunnan odotusten vaikutukset työhönsä. Opinto-ohjauksen on oltava esteetöntä ja kaikkien saavutettavissa. Opinto-ohjaus on sukupuolisensitiivistä.
AMMATTITAIDON KEHITTÄMINEN
Opinto-ohjaaja arvioi ja kehittää omaa työtään. Hän huolehtii ammattitaitonsa päivittämisestä osallistumalla täydennyskoulutukseen ja hankkimalla ajantasaista tietoa.
YHTEISTYÖ
Opinto-ohjaajan työ edellyttää yhteistyötä koulun sisällä ja ulkopuolella eri toimijoiden kanssa. Opinto-ohjaaja verkostoituu oman kouluasteensa lisäksi toisten kouluasteiden kanssa sekä vapaan sivistystyön, työ- ja elinkeinoelämän että kolmannen sektorin kanssa. Opinto-ohjaaja tekee moniammatillista yhteistyötä ja arvostaa muiden ammattitaitoa ja osaamista.
OMA HYVINVOINTI
Opinto-ohjaaja huolehtii omasta hyvinvoinnistaan ja jaksamisestaan. Opinto-ohjaaja tunnistaa oman rajallisuutensa ja on valmis hakemaan apua, kun sitä tarvitsee.
Suomen opinto-ohjaajat ry, vuosikokous 30.1.2009, hallitus päivittänyt 8.5.2021

# data[].attributes.attachment_link.description
Opinto-ohjaajan työn eettiset periaatteet Opinto-ohjauksen tavoitteena on tukea ohjattavan hyvinvointia ja kehitystä sekä lisätä ohjattavan itsetuntemusta ja itseohjautuvuutta. Opinto-ohjauksen ...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Opo pystyy yleensä tarjoamaan niukasti henkilökohtaista keskusteluaikaa oppilaalle, sillä oppilaita on paljon. Marjaana Herlevi on huomannut, että opon työaikaa voi tehostaa työkaluilla, jotka havainnollistavat ja selkeyttävät keskustelua. Vain RMP-profiililla on tieteellinen perusta, muut ovat itsessään visuaalisia työkaluja.

Meitä on yhdeksän

Enneagrammi saattaa näyttää suuntaa sille, mikä personaallisuus sopii mihinkin ammattiin. Lue lisää ennegrammista.

Visualisoi unelmasi

Leikkaa ja liimaa itsellesi aarrekartta. Lue lisää

Voimalauseet käyttöön

Mieli luo kieltä, kieli luo mieltä. Affirmaatio tuo varmuutta ja rohkeutta. Voimalauseita voi käyttää moneen tarkoitukseen.

145 vahvuutta

Tunnistatko parhaat puolesi 145 adjektiivista? 145 vahvuutta!

RMP-motivaatiotyökalu

Reiss Motivation Profile on mm. pyskologien käyttämä maksullinen ja tieteellisesti kehitetty työkalu. Mitä kaikkea RMP-työkalu mittaa?

Opiskelijan onnenpyörä

Elämän eri osa-alueita voi tarkastella ympyrän avulla. Mistä aiheista opiskelijan onnenpyörä koostuu?

# data[].attributes.attachment_link.description
Opo pystyy yleensä tarjoamaan niukasti henkilökohtaista keskusteluaikaa oppilaalle, sillä oppilaita on paljon. Marjaana Herlevi on huomannut, että opon työaikaa voi tehostaa työkaluilla, jotka havainnollistavat ja selkeyttävät keskustelua. Vain RMP-profiililla on tieteellinen perusta, muut ovat itsessään visuaalisia työkaluja. Enneagrammi saattaa näyttää suuntaa sille, mikä personaallisuus sopii mihinkin ammattiin. Lue lisää ennegrammista.

# data[].attributes.attachment_link.description
Design your future with us About opopassi OP2-kurssi/ opintojakso Opopassi on innostava työkalu oman tulevaisuuden suunnitteluun. Keräämällä opopisteitä omaan Opopassiisi suoritat samalla lukion OP2-kurssin/ opintojakson. Opopassi koostuu kaikille yhteisistä osioista ja yksilöllisistä jatko-opintopoluista. Tee kaikille yhteiset osiot ja valitse oma polkusi. Put your passion to work and plan your future with us!

# data[].attributes.attachment_link.title
Urapolulla - oivalluksia polullesi - urapolulla.fi

# data[].attributes.attachment_link.description
Tervetuloa Urapolulla-verkkopalveluun pohtimaan ja suunnittelemaan omaa uraasi itsenäisesti tai ryhmässä. Selvitä ensin Urakyselyä käyttäen sinua eniten askarruttavat kysymykset tulevaisuuteesi liittyen. Kyselyn tulos ohjaa sinut urasuunnittelun teemoihin. Voit myös siirtyä suoraan Tehtävät-osioon. Pohdintatehtävissä pääset tutustumaan erilaisiin uratyyppeihin ja voit syventää omaa urasuunnitteluasi. Voit tallentaa vastauksesi työskentelyn eri vaiheissa ja palata myöhemmin jatkamaan työskentelyäsi.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Taitokartta on mindmap-muotoon visualisoitu kokonaisuus keskeisimmistä perusliikuntataidoista. Motoriset perusliikuntataidot voidaan luokitella tasapaino-, liikkumis- ja välineenkäsittelytaitoihin (Gallahuen luokittelu).
Taitojen oppimista tehostaa vaihtelu. Tässä taitokartassa perusliikuntataidoista on esitelty muutamia variaatioita, joiden avulla harjoitteluun saadaan vaihtelua.
Liikkeen nimeä klikkaamalla käynnistyy videoklippi kyseisestä suorituksesta. Valmennustaito-logoa klikkaamalla palataan takaisin etusivulle

Taitosivuston teoriaosuudessa on luettavissa tiivis paketti taitojen oppimisesta ja opettamisesta.
Taitojen oppimistilanteissa oppija, opeteltava tehtävä ja oppimisympäristö ovat dynaamisessa vuorovaikutuksessa keskenään..
Taitojen oppimisen kannalta kriittiset tekijät ovat harjoittelun määrä, vaihtelu, vaivannäkö ja oppimista tukeva motivaatioilmasto.
Teoriaosuus tarjoaa valmentajalle, ohjaajalle ja opettajalle tietoa tehokkaasta ja tuloksekkaasta taitovalmennuksesta

KTK-testi (Körperkoordinationstest für Kinder) on 5-15-vuotiaiden tyttöjen ja poikien motorista koordinaatiota arvioiva testikokonaisuus, johon kuuluu neljä erilaista testiä. Valmennustaitosivustossa esitellään KTK-testistö videoiden sekä ohjetekstien avulla.

Taitokartta -mind mapin viitekehyksenä on käytetty kansainvälisesti hyvin tunnettua Gallahuen taitoluokittelua. Valmennustaitosivuston teoria pohjautuu motorisen oppimisen tutkimukseen ja alan kirjallisuuteen. Lähdeaineisto-osioon on koottuna lähteinä käytetyt teokset.

# data[].attributes.attachment_link.description
Taitokartta on mindmap-muotoon visualisoitu kokonaisuus keskeisimmistä perusliikuntataidoista. Motoriset perusliikuntataidot voidaan luokitella tasapaino-, liikkumis- ja välineenkäsittelytaitoihin (Gallahuen luokittelu). Taitojen oppimista tehostaa vaihtelu. Tässä taitokartassa perusliikuntataidoista on esitelty muutamia variaatioita, joiden avulla harjoitteluun saadaan vaihtelua. Liikkeen nimeä klikkaamalla käynnistyy videoklippi kyseisestä suorituksesta. Valmennustaito-logoa klikkaamalla palataan takaisin etusivulle Taitosivuston teoriaosuudessa on luettavissa tiivis paketti taitojen oppimisesta ja opettamisesta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
AVI

Aluehallintovirasto
Valtion aluehallinnon yksikkö, joka vastaa elinikäisen ohjauksen koordinoinnista ruotsinkielisten palvelujen osalta

ELGPN

European Lifelong Guidance Policy Network
Eurooppalaisen elinikäisen ohjauksen toimintapolitiikan verkosto

Elinikäinen ohjaus

Elinikäiseen oppimiseen liittyvällä elinikäisellä ohjauksella tarkoitetaan toimia, jotka auttavat kansalaisia eri elämänvaiheissa
- tunnistamaan kykynsä, osaamisensa ja kiinnostuksensa
- tekemään tarkoituksenmukaisia koulutuksellisia ja työuraan liittyviä päätöksiä ja
- hallitsemaan yksilöllisiä polkujaan opiskelussa, työssä ja muussa toiminnassa.
(EU:n ministerineuvoston päätöslauselma 27.5.2004)

Elinikäinen oppiminen

Elinikäisellä oppimisella tarkoitetaan kaikkea elämän aikana tapahtuvaa oppimista, jonka tarkoituksena on kehittää yksilön tietoja, taitoja ja kykyjä henkilökohtaisessa, yhteiskunnallisessa tai sosiaalisessa elämässä ja/tai työelämässä

Elinikäisen ohjauksen ohjaus- ja yhteistyöryhmä (Valtakunnallinen ELO-ryhmä)

Opetus- ja kulttuuriministeriön sekä työ- ja elinkeinoministeriön asettama ryhmä. Ryhmän tehtävänä on edistää kansallista, alueellista ja paikallista tieto-, neuvonta- ja ohjauspalvelujen kehittämistyötä ja vahvistaa hallinnonalojen ja toimijoiden yhteistyötä. Linjaa ELO-toimintaa mm. strategian avulla. Ryhmä julkisti strategiset tavoitteet vuonna 2011: Elinikäisen ohjauksen kehittämisen strategiset tavoitteet. Opetus- ja kulttuuriministeriön työryhmämuistioita ja selvityksiä 2011:15.

ELO-ryhmä

Elinikäisen ohjauksen (ELO) monialainen yhteistyöryhmä ELY-keskusalueella
Kullakin ELY-keskusalueella toimii ELO-ryhmä elinikäisen ohjauksen alueellista kehittämistä ja koordinointia varten

ELY-keskus

Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Valtion aluehallinnon yksikkö, joka on vastuussa elinikäisen ohjauksen koordinoinnista alueellaan

KEHA-keskus

ELY-keskusten ja TE-toimistojen kehittämis- ja hallintokeskus. Aloittaa toimintansa 1.1.2015. Jatkaa Koulutus- ja kehittämiskeskus Salmian toimintaa työ- ja elinkeinohallinnon toimijoiden osaamisen kehittämisessä.

KESU

Koulutuksen ja tutkimuksen kehittämissuunnitelma opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalan suunnitelma koulutuksen ja tutkimuksen kehittämisestä, 6-vuotiskausittain

Koordinaatti

Nuorten tieto- ja neuvontatyön kehittämiskeskus
Koordinaatti on yksi nuorisotoimialan valtakunnallisista palvelu- ja kehittämiskeskuksista. Koordinaatti tarjoaa asiantuntija- ja tukipalveluja nuorten tieto- ja neuvontapalveluiden toteuttamiselle ja kehittämiselle, jotta kaikilla Suomessa asuvilla nuorilla on saatavilla laadukkaat tieto- ja neuvontapalvelut tasa-arvoisesti. Toiminnan rahoittaa OKM.

Koulutus- ja kehittämiskeskus Salmia

Työ- ja elinkeinoministeriön alaisuudessa toimiva alue- ja paikallishallinnon valtakunnallinen henkilöstön koulutus- ja kehittämiskeskus. Jatkaa toimintaansa vuoden 2015 alusta osana ELY-keskusten ja TE-toimistojen kehittämis- ja hallintokeskusta (KEHA-keskus). LAITURI-projekti on toiminut Salmian yhteydessä.

Monialainen verkostoyhteistyö

Eri sektoreilla, erilaisilla toimialoilla toimivien asiatuntijoiden toteuttamaa toimintaa yhteisten päämäärien saavuttamiseksi

Nuorisotakuu

Hallitusohjelmaan (2011) sisältyy nuorten yhteiskuntatakuun toteuttaminen siten, että jokaiselle alle 25-vuotiaalle ja alle 30-vuotiaalle vastavalmistuneelle voidaan tarjota työ-, harjoittelu-, opiskelu-, työpaja- tai kuntoutuspaikka viimeistään kolmen kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta

Ohjaamo

Matalan kynnyksen tieto- ja neuvontapiste
Alueellisia ohjaamoja käynnistetään keskitetysti vuoden 2015 aikana Keski-Suomen ELY-keskuksen koordinoimina

Opetus- ja kulttuuriministeriö

Kehittää ja ohjaa koulutusta, tiedettä, kulttuuria, liikuntaa ja nuorisotyötä hallitusohjelman mukaisesti. OKM linjaa ELO-toimintaa valtakunnallisen Elinikäisen ohjauksen ohjaus- ja yhteistyöryhmän avulla. Ryhmä julkisti strategiset tavoitteet vuonna 2011: Elinikäisen ohjauksen kehittämisen strategiset tavoitteet. Opetus- ja kulttuuriministeriön työryhmämuistioita ja selvityksiä 2011:15

Opin ovi -kehittämisohjelma

ESR-rahoitteinen laaja kehittämiskokonaisuus vuosina 2009-2014. Noin 30 alueellista hanketta, joissa on kehitetty ja kokeiltu TNO-palveluja monialaisessa yhteistyössä mm. oppilaitosten ja TE-hallinnon toimesta. Lisäksi valtakunnallisia koulutus- ja koordinointihankkeita. LAITURI-projekti on osa Opin ovi -hankekokonaisuutta.
Opin ovi -sivusto, www.opinovi.fi
(2020 loppuun saakka ainakin)
Elo-verkkolehti:
verkkolehdet.jamk.fi/elo
Verkostoitujan apu -julkaisu:
oppimateriaalit.jamk.fi/verkostoitujanapu
Kehittämisohjelman julkaisu:
oppimateriaalit.jamk.fi/opinovi

Sosiaali- ja terveysministeriö

Vastaa sosiaali- ja terveyspolitiikan suunnittelusta, ohjauksesta ja toimeenpanosta. Sosiaali- ja terveydenhuollon keinoin edistetään erityisesti elämänsuunnittelutaitojen kehittymistä ja ehkäistään elämänhallintaa uhkaavien tekijöiden vaikutuksia. Edustus valtakunnallisessa ELO-ryhmässä.

TNO-palvelut

Tieto-, neuvonta- ja ohjauspalvelut
Yleisnimitys lähinnä koulutukseen ja työuraan liittyvistä julkisista ja osin yksityisesti tuotetuista palveluista

Työ- ja elinkeinoministeriö

Vastaa yrittäjyyden ja innovaatiotoiminnan toimintaympäristöstä, työmarkkinoiden toimivuudesta ja työntekijöiden työllistymiskyvystä sekä alueiden kehittymisestä. TEM linjaa ELO-toimintaa valtakunnallisen Elinikäisen ohjauksen ohjaus- ja yhteistyöryhmän avulla yhdessä opetus- ja kulttuuriministeriön kanssa

VOKES

Valtakunnallinen ohjausalan osaamiskeskus
Verkostomaisesti organisoitunut osaamiskeskittymä, joka toimii Jyväskylän yliopiston Koulutuksen tutkimuslaitoksen yhteydessä ja kokoaa elinikäisen ohjauksen kehittämisaineistoa yhteistyössä alueellisten ELO-ryhmien kanssa.

VOKES-työskentely- ja verkkoalusta

Alueellisten ELO-ryhmien yhteistyötä varten kehitetty alusta, jolle kertyy kumuloituvaa tietoa ELY-keskusten yhteiseen käyttöön ja tutkimusta varten. Alusta toimii myös valtakunnallisen ja alueellisten ELO-ryhmien yhteistyö- ja viestintävälineenä.

VOP-malli

Ohjauksen palvelujärjestelyjen arvioinnin väline
Jyväskylän yliopiston Koulutuksen tutkimuslaitoksessa kehitetty malli, joka soveltuu eri organisaatioiden, alueiden ja kansalliseen elinikäisen ohjauksen järjestelyjen kehittämiseen ja arviointiin

# data[].attributes.attachment_link.description
Aluehallintovirasto Valtion aluehallinnon yksikkö, joka vastaa elinikäisen ohjauksen koordinoinnista ruotsinkielisten palvelujen osalta European Lifelong Guidance Policy Network Eurooppalaisen elinikäisen ohjauksen toimintapolitiikan verkosto Elinikäiseen oppimiseen liittyvällä elinikäisellä ohjauksella tarkoitetaan toimia, jotka auttavat kansalaisia eri elämänvaiheissa - tunnistamaan kykynsä, osaamisensa ja kiinnostuksensa - tekemään tarkoituksenmukaisia koulutuksellisia ja työuraan liittyviä päätöksiä ja - hallitsemaan yksilöllisiä polkujaan opiskelussa, työssä ja muussa toiminnassa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tältä sivulta löydät tulevaisuusohjauksen työkaluja ja tehtäviä. Tehtävät on kehitetty yhteistyössä ohjaajien ja ohjattavien kanssa ja ne tukevat erityisesti elämän taitekohtiin liittyvien valintojen pohtimista. Tiedustelut: tulevaisuusohjaus@utu.fi.
Ohjaukseen ja tulevaisuudentutkimukseen liittyviä julkaisuja

# data[].attributes.attachment_link.description
Tältä sivulta löydät tulevaisuusohjauksen työkaluja ja tehtäviä. Tehtävät on kehitetty yhteistyössä ohjaajien ja ohjattavien kanssa ja ne tukevat erityisesti elämän taitekohtiin liittyvien valintojen pohtimista. Tiedustelut: tulevaisuusohjaus@utu.fi. Ohjaukseen ja tulevaisuudentutkimukseen liittyviä julkaisuja

# data[].attributes.attachment_link.title
Tehoa opiskeluun! - Tietoutta ja käytännön vinkkejä opiskelun tueksi - Sisällysluettelo

# data[].attributes.attachment_link.description
Tämän testin tarkoituksena on antaa käsitys siitä, millaista oikeustieteen opiskelu on. Testissä on kaksi osaa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Get ready to get sweaty! SELF is an authoritative source of fitness, workouts, nutrition, and health advice. Choose a workout that works for you.

# data[].attributes.attachment_link.title
Rajattu lista | Avoimet ammatilliset opinnot

# data[].attributes.attachment_link.description
Sivustoa kehitetään AAVA - Avoin väylä ammattiin -hankkeessa vuosina 2015-2018. Hankkeen tavoitteena on kehittää maakuntarajat ylittävä avointen ammatillisten ja niitä täydentävien yleissivistävien opintojen koulutustarjotinmalli. Se mahdollistaa nuoren tai aikuisen joustavan opiskelun eri oppilaitoksissa riippumatta oman kotikunnan tai paikallisen oppilaitoksen tarjonnasta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Vauras Nainen -verkkopalvelu omasta taloudesta, säätämisestä ja varallisuuden kasvattamisesta kiinnostuneille naisille

# data[].attributes.attachment_link.description
TET-jakso Kesätyöt Mille alalle? Minne opiskelemaan? Yrittäjyys Mun elämä Aikuiset

# data[].attributes.attachment_link.description
Noodi on kokeellinen työkalu tulevaisuuden suunnitteluun, inspiraatioon ja tiedonhakuun. Noodi tekee koulutus- ja ammattipolut näkyväksi, sekä tarjoaa poikkeuksellisen laajasti tietoa eri ammateista ja tutkinnoista. Noodi on tarkoitettu tueksi kaikille, jotka pohtivat omaa tulevaisuuttaan.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kunnioitus

Kunnioitan asiakkaani tarpeita ja tavoitteita sekä hänen ainutlaatuisuuttaan ja itsemääräämisoikeuttaan. Ymmärrän, että coachingin sisällöt lähtevät aina asiakkaan omista tarpeista. Minulla ei ole omia tavoitteita, jotka ohjaisivat toimintaani suhteessa asiakkaaseeni. Minun ainoa tavoitteeni on auttaa asiakastani saavuttamaan hänelle keskeiset tavoitteet.

Uskon siihen, että asiakkaani voi kehittyä ja että hänellä on jo olemassa tai hän kykenee hankkimaan kaikki ne voimavarat, jotka hän kehittymiseensä tarvitsee. Coachina kuuntelen asiakastani arvostavalla asenteella.

Olen asiakkaani tasa-arvoinen keskustelukumppani ja rakentava kommenteissani. En tee päätöksiä asiakkaani puolesta, vaan pyrin kaikin tavoin tukemaan häntä tekemään itseään koskevat päätökset.

Kunnioitan asiakkaani organisaatiota, enkä ota kantaa tai pyri ottamaan johtajuutta organisaation sisäisissä asioissa. Coachina kunnioitan organisaation muita toimijoita, jotka pyrkivät tukemaan ihmisten kehittymistä.

Keskityn coachingissa käsittelemään vain läsnä olevan asiakkaani kehitystä. Ohjaan myös asiakastani käsittelemään muutosta oman itsensä kautta.

Coachina kunnioitan kollegoitani, sillä kaikki voimme oppia toisiltamme uutta. Omalla toiminnallani pyrin myötävaikuttamaan
kaikkien eettisesti toimivien kollegojeni onnistumiseen työssään.

Vastuullisuus

Ymmärrän vastuuni asiakkaani hyvinvoinnista ja kaikki valitsemani toimenpiteet tähtäävät asiakkaan etuun. Olen rehellinen ja kerron asiakkaalleni, jos on olemassa eturistiriitoja, joiden vuoksi suhteemme luottamuksellisuus tai objektiivisuus saattaa vaarantua.

Coachin ja asiakkaan suhde rakentuu luottamukselle ja avoimuudelle. Coaching-suhteessa pidän riittävän ammatillisen etäisyyden, jotta kykenen ohjaamaan asiakastani neutraalisti ja objektiivisesti. Lisäksi olen ehdottoman lojaali asiakkaan edustamaa organisaatiota kohtaan saamieni tietojen ja toimintatapojen suhteen.

Tarkkailen asiakkaani tarpeita ja kehittymistä. Annan palautetta välittömästi, jos asiakas ei mielestäni hyödy suhteestamme tai minun työskentelystäni hänen coachinaan. En myöskään tietoisesti pitkitä asiakassuhdetta oman hyötyni vuoksi.

Vastaan tekemistäni sopimuksista ja pidän huolta siitä, että ne sisältävät kaikki asiakassuhteeseen vaikuttavat seikat.

Tunnistan roolini asiakkaan kehittymisen välineenä, mutta olen tietoinen myös suhteessa mahdollisesti syntyvästä auktoriteettiasetelmasta ja suhtaudun siihen vastuullisesti.

Osaaminen

Ymmärrän, että tärkein työkaluni on oma persoonani. Pidän siis huolta omasta hyvinvoinnistani ja voimavaroistani. Olen myös itse coachattavissa.

Olen tietoinen oman osaamiseni tasosta ja ymmärrän omat rajani. Kehitän osaamistani, ammattitaitoani ja itseäni jatkuvasti. Pyrin kaikin tavoin olemaan selvillä omista uskomuksistani, arvoistani, normeistani ja asenteistani, jotka saattavat vaikuttaa työhöni coachina. Pyrin tekemään näkyväksi omaa käyttöteoriaani, kuten toimintaani ohjaavaa ihmis- ja oppimiskäsitystä.
Tarkistettu 14.6.2016/Hallitus

# data[].attributes.attachment_link.title
Eettiset ohjeet - Suomen coaching-yhdistys

# data[].attributes.attachment_link.description
Suomen coachingyhdistyksen eettinen ohjeisto Kunnioitus Kunnioitan asiakkaani tarpeita ja tavoitteita sekä hänen ainutlaatuisuuttaan ja itsemääräämisoikeuttaan. Ymmärrän, että coachingin sisällöt lähtevät aina asiakkaan omista tarpeista. Minulla ei ole omia tavoitteita, jotka ohjaisivat toimintaani suhteessa asiakkaaseeni. Minun ainoa tavoitteeni on auttaa asiakastani saavuttamaan hänelle keskeiset tavoitteet.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Olen kirjoittanut blogiini pedagogisten tukitoimien paketteja henkilön eri elämänvaiheisiin.

Tälle sivulle ne on koottu allekkain linkkeinä ja pääset helposti katsomaan tarvitsemaasi. Toivottavasti ovat hyödyksi sinulle ammattilainen, vanhempi tai opiskelija. Ole hyvä =)
Varhaiskasvatus Peruskoulun alakoulu Peruskoulun yläkoulu Ammatillinen toinen aste Lukio, toinen aste Aikuiskoulutus Korkeakoulutus
Kirjoittajalta:

Erja Sandberg
kasvatustieteen tohtori, erityispedagogi
Täältä pääset lukemaan muita blogikirjoituksiani

# data[].attributes.attachment_link.description
Olen kirjoittanut blogiini pedagogisten tukitoimien paketteja henkilön eri elämänvaiheisiin. Tälle sivulle ne on koottu allekkain linkkeinä ja pääset helposti katsomaan tarvitsemaasi. Toivottavasti ovat hyödyksi sinulle ammattilainen, vanhempi tai opiskelija.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Olen paikalla, mutten läsnä."
"Selviydyn töistäni, mutta huomaan toimivani lähinnä automaattiohjauksella suorittaen."
"Pääni sisällä tapahtuu villiä informaatioliikennettä ja huomaan jatkuvasti ärsyyntyväni siitä."

Kuulostaako tutulta?

Itselleni ainakin kuulostaa, niin ammattikasvattaja ja ohjauksen asiantuntija kuin olenkin. Opoina tunnistamme läsnäolon ja omaamme tietoisuustaitoja luultavasti enemmän kuin satunnaisotannalla valitut vastaantulijat. Monet omaavat tietoisuustaitoja luonnostaan. Nämä taidot, samoin kuin niiden oppiminen ja ylläpitäminen, eivät kuitenkaan ole ammatista tai edes luonteesta riippuvaisia. Tietoisuustaitoja voi opetella ja harjoittaa läpi koko elämän ja silti niistä löytyy aina jotain uutta opittavaa.

Jo vuosia koulutukseen liittyvässä keskustelussa on myös meillä Suomessa nostettu esiin tunne- ja tietoisuustaitojen tärkeys kaiken muun oppimisen ohella. Tietoisuustaitoja voi opetella ja harjoittaa edelleen mindfulness-harjoituksilla. Mindfulness, eli hyväksyvä tietoinen läsnäolo, on levinnyt kansan keskuuteen viimeisten vuosien aikana vauhdilla. Vähitellen olemme oppineet ymmärtämään sen olevan uskonnosta ja mystiikasta erillään oleva keino päästä kosketuksiin itsensä kanssa, vaikka harjoitteissa meditaatiosta puhutaankin. Mindfulness-koulutuksia ja kursseja pidetään ympäri Suomea aktiivisesti ja ajatus tietoisuustaitojen hyödyllisyydestä leviää koko ajan. Suurelle osalle opetus- ja kasvatusalan henkilöstöä tietoisuustaidot ja mindfulness-harjoitukset ovat jollain tavalla tuttuja, minkä seurauksena ne ovat levinneet niin kouluihin kuin päiväkoteihinkin. Saman mindfulness-käsitteen alle mahtuu useita erilaisia ohjelmia ja näkökulmia, jotka on suunnattu eri kohderyhmille.

Palataanpa sitten alun lainauksiin, jotka voisivat olla suoraan meistä monen päivittäisestä oravanpyörästä. Pääsenkö eroon automaattiohjauksesta sekä mielen vaeltamisesta ja saan kristallinkirkkaan läsnäolon mindfulnessia oppiessani? Pääsenkö sataprosenttiseen zen-fiilikseen niin, ettei mikään enää ota päähän? Tuleeko minusta vihdoin kokonaan onnellinen?

Koska emme toimi kuten koneet vaan olemme inhimillisistä osista koostuvia ihmisiä, vastaus kysymyksiin on valitettavasti ei. Kuitenkin, oppimalla läsnäoloa ja siirtymällä automaattiohjauksesta tietoiseen toimintaan sekä noutamalla vaeltavan mielen huomion takaisin kehoon ja hengitykseen, on mahdollista saada itselleen paljon. Itsetuntemus lisääntyy, keskittymiskyky, huomiokyky ja kehontuntemus paranevat. Stressi, ahdistus ja väsymys lievenevät tai poistuvat, unihäiriöihin ja jopa kipuihin voi saada helpotusta. Näiden myötä voi kasvattaa itsemyötätuntoa ja oppia lisäämään armollisuutta arkeen. Hyvän ja positiivisen huomaaminen on helpompaa ja harvemmat asiat ottavat päähän, kun niihin saa uutta näkökulmaa. Tästä puolestaan seuraa parhaimmillaan paljon iloa ja kiitollisuutta sekä onnellisia hetkiä ja tyytyväisyyttä itseen, läheisiin ja omaan elämään.

Vieraan kielen kieliopin tai yksittäisen kemian kaavan voi muistaa koko loppuelämän. Tietoisuustaidot eivät kuitenkaan tällaisia taitoja ole. Voit aloittaa prosessin tekemällä yksittäisiä harjoitteita ja tehdä niitä yksin tai ryhmässä. Ihmismieli ja keho hyötyvät näistä yksittäisistä harjoitteista tai kokemuksista; kaikesta, mikä rentouttaa ja tuo hyvää oloa. Parhaimmat tietoisuustaidot ja mindfulness-opin saa käyttöönsä osallistumalla mindfulness-koulutuksiin, jotka kestävät pidemmän aikaa ja joissa tapahtuu kasvua ja kehitystä prosessin aikana. Koulutuksista saa myös konkreettisia välineitä tietoisuustaitojen harjoittamiseen jokaisena arkipäivänä. Esimerkiksi 8 viikkoa kestävän MBSR (Mindfulness-based stress reduction) -ohjelman aikana voi avoimella osallistumisasenteella tehdä matkan omaan sisimpään ja ajatuksiin, erilaisten vuorovaikutustilanteiden havainnointiin, asioiden objektiiviseen sanoittamiseen sekä arjessa ilmeneviin tiedostamattomiin toimintamalleihin. Hiljaisuuden päivät ja retriitit ovat erinomaisia tilaisuuksia tietoisuustaitojen harjoittamiseen ja taitojen ylläpitämiseen.

Tietoisuustaitoja on tärkeää harjoittaa jatkuvasti, sillä muuten ne unohtuvat tai vähintäänkin "laimenevat". Tietoisuuden harjoittamisessa ei ole koskaan valmis. Se on elämän tutkimista ja itsetuntemuksen jatkuvaa kehittämistä; "Love affair with life" Jon Kabatt Zinnin sanoin sanottuna. Avoin mieli ja harjoittamiselle ajan antaminen ovat ensiarvoisen tärkeitä asioita. Tietoisuustaidot lähtevät omasta itsestä ja siirtyvät kuin huomaamatta kohtaamiseen, vuorovaikutukseen ja näin ollen myös opon työssä ohjaukseen tai ryhmä- ja luokkatilanteisiin. Oman työhyvinvoinnin kokemuksessa voi havaita merkittäviä muutoksia.

Tietoisuustaidot opotyön ja työhyvinvoinnin tukena on aihe, josta tulen mielelläni kertomaan lisää työyhteisöllesi oppilaitokseen tai alueesi opoyhdistyksen jäsenistölle. Voin räätälöidä ryhmän tarpeisiin sopivan kokemuksellisen ja vuorovaikutteisen luennon (2 - 4 h tai koko päivä painottuen harjoitteiden tekemiseen) tai ohjata hiljaisuuden päivän. MBSR 8 viikon kurssi (8 viikon ajan 2,5 - 3 h/vko + hiljaisuuden päivä) kuuluu myös ryhmille tarjoamiini palveluihin. Ota yhteyttä, niin kerron mielelläni lisää.

Lopuksi:

Pysähdy hetkeksi. Tähän hetkeen. Suo tämä hetki itsellesi.
Juuri nyt ei ole huomista, ei ole eilistä.
Ei ole äskeistä tuntia, minuuttia eikä edes sekuntia.
On vain tämä hetki, nyt.
Kiinnitä huomiosi alustaan, jolla istut, seisot tai makaat.
Kiinnitä huomiosi kehosi kosketukseen alustaan.
Havainnoi hengitys.
Tämä hengenveto sisään ja uloshengitys.
Vain juuri tämä hengenveto sisään ja uloshengitys.
Toista tarvittava määrä. Mitä huomaat?

Läsnäoloa ja hengenvedon mittaisia nyt-hetkiä arkeesi toivottaen,
Otteen Minna
Mindfulness MBSR -ohjaaja CFM ®

minna.miikki (at) ohjausote.com
p. 045 211 1767

Aiheesta lisää esimerkiksi näistä linkeistä:
https://www.opetin.fi/mindfulness-opettajan-ja-oppilaan-apuna/
https://www.mielenterveysseura.fi/fi/mielenterveys/hyvinvointi/mit%C3%A4-ovat-mindfulness-tietoisuustaidot -> hyviä harjoituksia
https://marirauhala.com/harjoitteet/ -> hyviä harjoituksia
https://mindfulness.fi/
https://anna.fi/hyvinvointi/itsetuntemus/mindfulness-guru-paljastaa-5-pienta-asiaa-jotka-sinun-kannattaisi-tehda-joka-paiva/

# data[].attributes.attachment_link.title
Tietoisuustaidot opon työn ja oman työhyvinvoinnin tukena

# data[].attributes.attachment_link.description
Oppimalla läsnäoloa ja siirtymällä automaattiohjauksesta tietoiseen toimintaan sekä noutamalla vaeltavan mielen huomion takaisin kehoon ja hengitykseen, on mahdollista saada itselleen paljon. Hyvän ja positiivisen huomaaminen on helpompaa ja harvemmat asiat ottavat päähän, kun niihin saa uutta näkökulmaa. Tästä puolestaan seuraa parhaimmillaan paljon iloa ja kiitollisuutta sekä onnellisia hetkiä ja tyytyväisyyttä itseen, läheisiin ja omaan elämään.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Oiva-hankkeessa edistetään opiskelijoiden työllistymistä ja mielekkäitä urapolkuja aloilla, joilla tutkinnon jälkeinen työtehtävä ei ole itsestään selvä tai jotka ovat murroksessa. Hankkeen keskeisiä teemoja ovat kyky ja uskallus loikata oman alan tradition ulkopuolelle ja soveltaa omaa osaamista yllättävissä yhteyksissä. Lue lisää Oivasta →

# data[].attributes.attachment_link.description
Oiva-hankkeessa edistetään opiskelijoiden työllistymistä ja mielekkäitä urapolkuja aloilla, joilla tutkinnon jälkeinen työtehtävä ei ole itsestään selvä tai jotka ovat murroksessa. Hankkeen keskeisiä teemoja ovat kyky ja uskallus loikata oman alan tradition ulkopuolelle ja soveltaa omaa osaamista yllättävissä yhteyksissä. Lue lisää Oivasta →

# data[].attributes.attachment_link.description
Kohderyhmä Urapolulla-verkkopalvelu on suunniteltu toimimaan yhdessä Töissä.fi-sivuston kanssa urasuunnittelun tukena erityisesti korkea-asteella. Verkkopalvelua voivat hyvin hyödyntää kaikki ohjauksen parissa työskentelevät kuten korkeakoulujen urapalveluiden henkilöstö, korkeakoulujen ja toisen asteen ohjaajat sekä TE-toimistojen ja uravalmennuspalveluiden ohjaajat. Palvelua voivat niin ikään hyödyntää korkeakoulujen ja toisen asteen opiskelijat sekä korkeakouluista valmistuneet alan vaihtajat, jotka pohtivat omaan urasuunnitteluun liittyviä kysymyksiä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kyky havaita ja tiedostaa omia tunteita on tunnetaitojen ja itsetuntemuksen perusta. Sitä tarvitaan myös toisten tunteiden hahmottamisessa ja vuorovaikutuksessa toisten kanssa. Jos omia tunteita ei pysty näkemään, on hankala ymmärtää toistenkaan tunteita.

Tunteiden ymmärtäminen kattaa myös kyvyn nähdä niiden syitä ja seurauksia. Jos tunteita ei ymmärrä, tai näe niiden syitä ja seurauksia, jää helposti niiden armoille. Tunteita ymmärtävä taas kykenee tekemään pieniä arjen päätöksiä, eikä erehdy niin helposti elämän suurissakaan valinnoissa.

Kyky ilmaista tunteita

Tunteiden ilmaiseminen ja sääteleminen ovat tunnetaitojen toisiaan täydentävät vastinparit. Tunneilmaisu tarkoittaa kykyä tuoda julki ne tunteet, jotka tarvitsevat ilmaisua. Se tarkoittaa niin kykyä näyttää myönteisiä tunteita kuin kykyä kanavoida hankalia tunteita niin, että ne eivät muutu vahingoittaviksi.

Myönteisten tunteiden monipuolinen näyttäminen luo hyväksyvän, tukevan ja turvallisen ilmapiirin. Turvallisessa ympäristössä on mahdollista näyttää ja käydä läpi myös hankalia tunteita, kuten omaa heikkoutta ja haavoittuvuutta. Kaikkien tunteiden näyttämisen mahdollisuus tekee ihmisen kokonaiseksi.

Tunteiden säätely

Tunteiden säätely on tunteiden hallintaa ja itsehillintää. Se on kykyä käsitellä tunteita sopiviksi paloiksi, niin että ne eivät käy ylivoimaisiksi itselle tai tilanteeseen nähden, eivätkä vahingoita ketään. Säätelystä voi puhua myös tunteiden annosteluna; kykynä kokea ja ilmaista niitä sopivan kokoisina.

Jos ei osaa säädellä tunteita, seurauksena voi olla hallitsemattomia tunteenpurkauksia, ajautumista tunteiden vietäväksi ja vellomista turhan pitkään hankalissa tuntemuksissa.

Kun ei ole tunteiden armoilla, voi toimia paremmin arjessa. Kyky säädellä omia tunteita rakentaa positiivista minäkuvaa, lisää itseluottamusta ja lisää tavoitteellisen toiminnan mahdollisuuksia. Tunteiden taitavat säätelijät ovat helpommin sinut itsensä kanssa, ja he voivat toipua nopeammin myös elämän kolhuista ja pettymyksistä.

Itsehillintä

Itsehillintää tarvitaan niin tunteiden ja tunnekuohujen kuin impulssien ja mielihalujen hallitsemiseksi. Se on kykyä säädellä ja hallita omaa käytöstä iän edellyttämällä tavalla, ja siihen liittyy myös taju sisäisestä kontrollista. Itsehillintä on tärkeä osa omien tunteiden säätelyä.

Mielihalujen ja impulssien säätelyssä tarvitaan taitoa erottaa todelliset tarpeet mielihaluista. Arjessa ei ole aina helppoa erottaa, mitä todella tarvitsee ja mitkä ovat mielihaluja ja mielijohteita. Alun perin todellisen tarpeen tyydyttäminen, kuten nälkään syöminen voi muuttua kylläisyyden saavutettua mielihalun toteuttamiseksi, joka ei ole enää tarpeellista. Jatkuva mielihalusyöminen puolestaan muuttuu kehoa vahingoittavaksi toiminnaksi.

Itsehillintää tarvitaan myös tavoitteiden saavuttamiseksi. Arjen askareet ja tavoitteita kohti ponnistelu edellyttävät kykyä kontrolloida lukuisia herääviä impulsseja ja mielihaluja. Tehtävää helpottavat kuitenkin vahva sisäinen motivaatio, mielekkyys ja tarkoituksellisuus, jotka auttavat suuntautumaan kohti tavoitteita melkein kuin itsestään.

Omien tarpeiden kuuntelu

Perustarpeiden ja myös muiden tarpeiden huomaaminen ja niiden tyydyttäminen on keskeinen tunnetaito. Tämä tarkoittaa käytännössä itsestä huolehtimista. Se on kykyä huomata, milloin on nälkä, milloin väsyttää, milloin tarvitsee fyysistä aktiivisuutta. Yhtä lailla tärkeää on huomioida virikkeitä kaipaava mieli ja muut henkiset tarpeet.

Itsestä huolehtiminen on edellytys toisista huolehtimiselle. Omia tarpeita on ensin osattava kuunnella ja kyettävä tunnistamaan ne, ennen kuin kykenee kuuntelemaan ja huolehtimaan läheisten tarpeista.

Tarpeisiin vastaaminen ja niiden tyydyttäminen oikeaan aikaan tarkoittaa samalla palkitsevien kokemusten, tyytyväisyyden, ilon ja mielihyvän ylläpitämistä elämässä.

Omien tarpeiden kuuntelu on samalla läheisesti yhteydessä jämäkkyyteen ja kykyyn määritellä omat rajat. Kun tietää ensin hyvin, mitä tarvitsee ja toteuttaa omat tarpeet, tulee ilmaisseeksi samalla osan siitä, mitä ei tarvitse tai halua, tai mikä ei tee itselle hyvää. Tämä on nimenomaan omien rajojen näkemistä.

Itsearvostus ja -luottamus

Itsearvostus on tunnetaitojen perusta, joka vaikuttaa monella tapaa muihin tunnetaitoihin. Itsearvostuksen lisääminen on siis ensiarvoisen tärkeää, mikäli tunnetaitoja halutaan kehittää. Hyvä tai huono itsetunto koostuu itsearvostuksen niin myönteisistä kuin kielteisistäkin piirteistä.

Itsen kokemiseen kuuluvat niin välittämisen tunteet kuin arvoväritteiset asenteet. Itsearvostuksen eri puolia ovat muun muassa itsekunnioitus, kyky rakastaa itseä, itsensä hyväksyminen kokonaisuudessaan, tyytyväisyys omaan elämään tai ponnistelu sen muuttamisessa paremmaksi, minäpystyvyys, eli usko omiin kykyihin ja mahdollisuuksiin.

Itsensä rakastaminen on koostuu puolestaan merkityksellisen elämän kokemuksesta, kokemuksesta oman olemassaolon tärkeydestä ja mielekkyydestä, mahdollisuuksista vaikuttaa oman elämän kulkuun, omien tarpeiden huomioimisesta.

Jämäkkyys

Jämäkkyys on kykyä määritellä omat itseä suojaavat rajat ja pitää niistä kiinni. Omat rajat ovat fyysisiä ja henkisiä rajoja, suojaavia määrityksiä siitä, mikä on itselle hyväksi ja mikä ei, sekä omien resurssien ja voimavarojen rajoja eri tilanteissa. Jämäkkyys on myös kykyä puolustaa rohkeasti omia näkemyksiä ja viedä aloitteita eteenpäin.

Kun osaa hyvällä tavalla pitää kiinni rajoista, ei anna toisten helposti loukata itseä fyysisesti tai verbaalisesti. Silloin osaa sanoa selkeästi "ei" tarvittaessa toisille. Se tarkoittaa kuitenkin myös sitä, ettei itsekään toimi omaa hyvinvointia heikentävällä tavalla.

Muualla verkossa

Oiva: Hillomunkit, Oiva-hyvinvointiohjelman harjoituksilla voit tutkia, mikä on tunteille ja ajatuksille luontaista, ja miten niiden kanssa voi elää hyvässä sovussa. (oivamieli.fi)

# data[].attributes.attachment_link.description
Kyky havaita ja tiedostaa omia tunteita on tunnetaitojen ja itsetuntemuksen perusta. Sitä tarvitaan myös toisten tunteiden hahmottamisessa ja vuorovaikutuksessa toisten kanssa. Jos omia tunteita ei pysty näkemään, on hankala ymmärtää toistenkaan tunteita. Tunteiden ymmärtäminen kattaa myös kyvyn nähdä niiden syitä ja seurauksia. Jos tunteita ei ymmärrä, tai näe niiden syitä ja seurauksia, jää helposti niiden armoille.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tiesitkö, että LinkedIn on Suomen neljänneksi suosituin some-kanava? LinkedIn on sosiaalisen median kanavista ainoa työelämään keskittynyt palvelu. Se on loistava työkalu työnhakuun ja verkostoitumiseen. Käyttäjiä löytyy tällä hetkellä Suomesta peräti 0,7 miljoonaa, mikä tarjoaa erinomaiset mahdollisuudet työnhakua ajatellen. Artikkeli on osa Työnhakijan some-opasta, johon kokoamme vinkkejä sosiaalisen median hyödyntämisestä työnhaussa
LinkedIn koetaan erityisesti nuorten keskuudessa vaikeasti lähestyttävänä kanavana. Jos työhistoriaa ei ole ehtinyt kertyä paljon, voi omat ammatilliset taidot tuntua puutteellisilta. Se on kuitenkin täysin turhaa. Sinun ei tarvitse olla alasi huippuosaaja, jotta voit tuoda omaa osaamistasi esille LinkedInissä. Lähde liikkeelle perusasioista ja opi hyödyntämään palvelua askel kerrallaan.

Pikaohjeet profiilin luomiseen

Jos sinulla ei ole LinkedIn-tiliä, niin kaikki alkaa luonnollisesti profiilin luomisella. Olet varmasti tehnyt profiilin johonkin some-kanavaan, mutta Linkedinissä sen merkitys on normaalia suurempi. Profiilin kautta tulet löydetyksi ja herätät kiinnostuksen rekrytoijassa. Profiilin rakentamisessa on omat sääntönsä, jotka kannattaa ottaa huomioon.

Suomeksi vai englanniksi? Vaikka LinkedIn on vakiinnuttanut paikkansa yhtenä Suomen suosituimmista some-kanavista, ei kielivaihtoehdoista ainakaan toistaiseksi löydy suomea. Pääsääntöisesti suomalaiset käyttäjät tekevät profiilinsa englanniksi. Suomen kielellä tehdään LinkedInissä toistaiseksi vähän hakuja, joten löydettävyyden kannalta profiilin tiedot kannattaa täyttää englanniksi. Halutessaan englannin rinnalla voi käyttää myös suomea.

Intro: Intro-osiossa luot ensivaikutelman. Sen on oltava mielenkiintoa herättävä, selkeä ja informatiivinen, jotta katsoja haluaa jatkaa lukemista otsikkoa pidemmälle.

Profiili- ja kansikuva: Valitse itsestäsi selkeä kasvokuva, jossa ei ole mukana muita henkilöitä, eläimiä tai hassuja hattuja. Hyvä profiilikuva herättää luottamusta ja kertoo ammattimaisuudesta. LinkedInissä voi Facebookin tapaan lisätä profiilisivulle myös kansikuvan. Valitse kuva, joka kuvaa juuri sinua, kuva joka herättää katsojassa mielenkiinnon.

Perustiedot: Täytä perustiedot ja osaamiset käyttämällä sanoja perusmuodossa. Tämä parantaa löydettävyyttä! Ydinosaamisesta kertovien sanojen toistelu lisää todennäköisyyttä, että rekrytoija löytää profiilisi. Jos olet etsimässä töitä, tuo se esille heti otsikossa.

Pidä huoli, että yhteystietosi ovat selkeästi esillä. Yhteystiedot kannattaa kirjoittaa summary-osioon ensimmäiseksi, jotta ne on mahdollisimman helposti löydettävissä. Hyvä summary-osio kertoo osaamisen lisäksi myös persoonastasi.

Experience & Education: Kiinnitä huomiota, että koulutus- ja työhistoria-osioon kirjoittamasi sanat ovat osaamistasi kuvaavia ja yleisesti hauissa käytettyjä. Jos et ole varma, mitä sanamuotoja sinun tulee käyttää, voit katsoa muiden alalla työskentelevien henkilöiden profiileista mallia.

Featured Skills & Endorsements: Täytä skills-osio niin laajasti kuin pystyt. Voit käyttää synonyymejä samalle osaamiselle, jos osio tuntuu muuten jäävän liian vajaaksi. Kun olet listannut taitosi, muut käyttäjät voivat antaa suosituksia, jotka ovat kevyitä Facebook-tykkäyksiin rinnastettavia. Profiilit joissa skills-osio on täytetty, saa keskimäärin 13 kertaa enemmän näyttöjä kuin profiilit, joista se puuttuu.

Muut osiot: LinkedIn-profiiliin on mahdollista lisätä edellä mainittujen osioiden lisäksi monia lisäosia. Voit muun muassa linkittää profiiliin oman Twitter-tilisi, lisätä publications-, projects- ja organizations-osion. Tutustu niihin tarkemmin, kun olet saanut perusasiat kuntoon ja viilaa profiilistasi juuri itsesi näköinen! LinkedIn-profiilin täytyy olla ajantasainen, joten lisää ja muokkaa tietoja ajan mittaan, kun ne muuttuvat ja osaamiset kehittyvät.

Määritä asetukset niin, että sinut löydetään

Yksityisyysasetuksilla vaikutat siihen, miten paljon muut näkevät sinusta ja vastavuoroisesti sinä muista. LinkedInissä toimintaperiaate on sama kuin WhatsAppissa. Jos sinulla ei ole lukukuittaukset päällä, et näe myöskään, onko toinen lukenut lähettämäsi viestin.

Työnhakijana sinua varmasti kiinnostaa, kuka on käynyt katsomassa profiiliasi. Profiilisi on saattanut herättää mielenkiinnon potentiaalisessa työnantajassa, joten tätä tarkastelumahdollisuutta ei kannata rajata itseltään pois. Julkinen profiili lisää luonnollisesti myös kontaktointien määrää.

Kun pohjatyö on tehty, voit siirtyä seuraavalle tasolle ja alkaa hyödyntää LinkedIniä työnhaussa todenteolla. Parhaat käytännön vinkit tähän liittyen löydät seuraavasta Työnhakijan some-opas -artikkelista!

Duunitori on Suomen suurin työnhakukone ja uudenaikainen rekrytointimedia. Se on työpaikkojen hakupalvelu, joka kokoaa yhteen avoimet työpaikkailmoitukset ja ohjaa ne oman portaalinsa lisäksi sadoille ylläpitämilleen sosiaalisen median sivuille. Duunitorin työelämäosio tarjoaa ajankohtaisia vinkkejä ja uutisia liittyen työnhakuun, työelämään ja rekrytointiin.

# data[].attributes.attachment_link.title
Työnhakijan some-opas: LinkedInin perusteet aloittelijalle - Duunitori

# data[].attributes.attachment_link.description
Tiesitkö, että LinkedIn on Suomen neljänneksi suosituin some-kanava? LinkedIn on sosiaalisen median kanavista ainoa työelämään keskittynyt palvelu. Se on loistava työkalu työnhakuun ja verkostoitumiseen. Käyttäjiä löytyy tällä hetkellä Suomesta peräti 0,7 miljoonaa, mikä tarjoaa erinomaiset mahdollisuudet työnhakua ajatellen. Artikkeli on osa Työnhakijan some-opasta, johon kokoamme vinkkejä sosiaalisen median hyödyntämisestä työnhaussa LinkedIn koetaan erityisesti nuorten keskuudessa vaikeasti lähestyttävänä kanavana.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pohdin seuraavassa ohjaus- ja neuvontatyöhön liittyviä eettisiä kysymyksiä. Kirjoitus on syntynyt Opin Ovi -hankkeen tilaisuuksissa syksyllä 2012 pitämieni alustusten ja niitä seuranneiden keskustelujen pohjalta. Aloitan yleisellä ammattietiikan käsitteen luonnehdinnalla, jonka jälkeen siirryn ohjausalan ammattilaisten työhön. Käsittelen artikkelissani ohjaustyötä nimenomaan silloin, kun sen kohteena ovat aikuiset, jo ainakin yhden ammatin opiskelleet ja siinä toimineet. Tarkastelen eettisiä kysymyksiä opinto-ohjaajien työn eettisten ohjeiden kehyksessä nostaen sen lisäksi esiin muutamia ajankohtaisia ohjaustyöhön liittyviä ilmiöitä.
Ammattietiikan tienviitat

Ammatit ovat eri tavoin herkkiä eettisille ongelmille. Tällä tarkoitetaan, että ne sisältävät sekä määrällisesti että laadullisesti erilaisia hyvään ja pahaan, oikeaan ja väärään, liittyviä kysymyksiä. Herkkyyteen vaikuttavat työn suoranaiset eettiset arvopäämäärät, kuten ihmisten terveys ja turvallisuus tai työn suuntautuminen vaikeisiin ihmiselämän tilanteisiin: syntymään, kuolemaan, sairauteen tai yhtäkkiseen kielteiseen muutokseen. Ammattieettiset ohjeet ovat perinteisesti kuuluneet sellaisten ammattien harjoittajille, joiden itsenäiseen asemaan liittyy eettisten valintojen avoin läsnäolo (mm. lääkärit, lakimiehet, papit). (Airaksinen 1993.)

Ammattieettinen koodisto antaa päätöksenteon tueksi tietoa eli ammattikäytännöt, joiden kautta työn eettiset vaatimukset toteutuvat. Ammattieettiset säännöt ovat apukeinoina, joita eettisessä harkinnassa voidaan käyttää. Niistä ei voi kuitenkaan löytää valmiita vastauksia, koska tilanteet ovat erilaisia.

Tukena opinto-ohjaajien ohjeisto

Edellä mainittujen ammattien, perinteisten professioiden, lisäksi myös useiden muiden ammattien harjoittajat tarvitsevat tänä päivänä tuekseen ammatin harjoittamiseen yhteisiä eettisiä ohjeita. (Friman 2004.) Ammattieettisiä ohjeita (koodeja, koodistoja) on viime vuosikymmeninä laadittu, koska työelämässä yhä useammat ammattilaiset työskentelevät itsenäisissä ja vastuullisissa tehtävissä (Airaksinen & al. 2008). He tarvitsevat työnsä tueksi yhteisiä ohjeita. Ammattieettiset ohjeet syntyvät aina ammattikunnan itsensä laatimina ja ne hyväksytään esim. liittokokouksissa.

Ohjaus- ja neuvontatyön erityinen haaste ovat ihmisten kohtaaminen kasvotusten, läheltä ja henkilökohtaisesti. Päätöksiä tehdään ihmisen kanssa ja rinnalla; nykyhetkestä ja tulevaisuudesta. Eikä kyseessä ole vain yhden henkilön vaan myös läheisten elämä.

Ohjaus- ja neuvontatyötä tekevät voivat käyttää tukenaan opettajien tai opinto-ohjaajien eettisiä ohjeita. Opinto-ohjaajien ohjeet on uusittu v. 2009. Säännöissä todetaan opinto-ohjauksen tavoitteena olevan ohjattavaa koulutukseen, opiskeluun, uravalintaan ja tulevaisuuteen liittyvien kysymysten käsittelyn tukeminen. Lisäksi todetaan, että opinto-ohjauksen tarkoituksena on auttaa ohjattavaa ymmärtämään omaa tilannettaan ja kohtaamaan elämänsä haasteita.

Aikuisuuden haasteita

Ohjaustehtävä on erityisen vaativa silloin, kun ohjattavana on aikuinen, jolla saattaa jo olla muodostunut hyvinkin vankka käsitys omista vahvuuksistaan ja heikkouksistaan sekä ominaisuuksistaan oppijana. Silloin ohjaustilanteessa on kenties pyrittävä murtamaan ja muuttamaan aiempia käsityksiä. Se saattaa olla aivan keskeistä uudelle ammatilliselle polulle astumiseen. Nämä aiemmat käsitykset voivat olla enemmän tai vähemmän paikkaansa pitäviä. Siitä ohjaajan olisi päästävä selville ohjattavaa kunnioittaen, mutta kuitenkin uusia ovia avaten ja samalla joitain sulkien. Erehdyksiä voi sattua molempiin suuntiin: aikuisella saattaa olla yli- tai alimitoitettuja käsityksiä omista opiskeluun liittyvistä kyvyistä ja taidoista. Tästä todetaan ohjeistuksessa: "Opinto-ohjaaja kunnioittaa ohjattavan itsemääräämisoikeutta. Opinto-ohjaaja tuo vaihtoehtoja esille monipuolisesti ja kunnioittaa ohjattavan omia valintoja." Valinta on siis viime kädessä aina ohjattavan itsensä, erityisesti aikuisten ollessa kyseessä. Rehellisyyden ja hienotunteisuuden rajankäyntiä on varmasti jatkuvasti tehtävä.

Totuudellisuuden ja luottamuksellisuuden prinsiipit

Koulutuspolitiikan jatkuva myllerrys heijastuu voimakkaasti ohjaustyöhön. Opinto-ohjauksessa annettavan tiedon on oltava ajankohtaista ja monipuolista, joka edellyttää ohjaajalta herkeämätöntä informaation seuraamista ja seulontaa. Ohjaajan itsensä on oltava kriittinen tiedon suhteen ja lisäksi välitettävä samaa suhtautumista eteenpäin. Opiskelua koskevan tiedon totuudellisuus on välttämätöntä, jotta turhalta työltä ja pettymyksiltä vältyttäisiin tulevaisuudessa.

Luottamuksellisuus on keskeinen osa ohjaustyötä. Se ilmenee sekä ohjaajan ja ohjattavan välisessä suhteessa kuin myös ohjaajan suhteessa kollegoihin. Jos ohjaustilanteissa tulee esiin tietoa, joka ohjaajan mielestä olisi syytä saattaa esim. opettajien tietoon, on se syytä ottaa esiin. Ohjattavaa voi kannustaa kertomaan se itse, mutta tarvittaessa ohjaaja voi toimia välittäjänä, kunhan se on selkeästi ja yksiselitteisesti sovittu.

Ohjaussuhteet ovat myös riippuvuussuhteita (kts. Pursiainen 2008). Ohjaajan ja ohjattavan yhteistyö voi olla kertaluontoista, mutta myös pitkä yhteinen taival. Ohjaajan ammattitaitoon, kuin myös ammattietiikkaan, kuuluu tämän suhteen pitäminen tarkoituksenmukaisella laadullisella ja määrällisellä tasolla.

Ajankohtaisia kysymyksiä

Käytännön työelämässä ennen kaikkea taloudelliset resurssit asettavat rajoituksia ammattieettisten kysymysten ratkaisulle. Ammattilainen ei aina voikaan toimia puhtaasti eettisten periaatteidensa mukaisesti vaan sen mukaan, mihin on taloudelliset tai ajalliset resurssit. Hänen on ratkaistava eettiset kysymykset näiden reunaehtojen sisällä. Tällöin oma työmotivaatio on aika ajoin koetuksella.

Työorganisaatiossa samoin kuin lähityöyhteisössä vallitsevat arvopäämäärät heijastuvat jokaisen henkilön työhön. Oman organisaation sisällä käytävät arvokeskustelut selkeyttävät omaa työtehtävää ja siihen kohdistuvia odotuksia. Erityisesti muutostilanteet edellyttävät priorisointia, joiden taustalta löytyvät aina arvot.

Yhteiskunnan monikulttuuristumisella on vaikutuksensa ohjauksen parissa työskentelevien tehtäväkenttään. Suomen rajojen ulkopuolelta tulevat puhuvat paitsi eri kieltä, kantavat myös mukanaan omaa henkilökohtaista ja kansallista historiaansa. Heidän kulttuurinsa ja arvomaailmansa poikkeavat omastamme, eikä tämä ole vaikuttamatta työhön, ammatillisuuteen ja opiskeluun liittyviin asioihin.

Oma hyvinvointi

Lopuksi on tärkeää muistaa se, mitä tänä päivänä monissa ammattieettisissä ohjeistoissa, myös opinto-ohjaajan ohjeissa, todetaan: "Opinto-ohjaaja huolehtii omasta hyvinvoinnistaan ja jaksamisestaan. Opinto-ohjaaja tunnistaa oman rajallisuutensa ja on valmis hakemaan apua, kun sitä tarvitsee." On siis hyvä tehdä itselle rajaus yksityis- ja työelämän välille - ohjauksellista asiantuntemusta varmasti kysytään tänä päivänä monissa tilanteissa työajan ulkopuolellakin. Myös ammatillinen verkosto auttaa jaksamaan. Tiedon, tunteiden ja kokemusten jakaminen kollegoiden kanssa auttaa eteenpäin vaikeissa tilanteissa.

On myös aika-ajoin syytä vakuuttua siitä, että ammatin arvoperusta on yhteensopiva henkilökohtaisten arvojen kanssa. Jatkuvat arvoristiriidat aiheuttavat pitkän päälle kestämättömiä tilanteita.

Lopuksi kannustan käymään ammattieettisiä keskusteluja. Tyypillistä on liian usein se, että eettiset kysymykset nousevat pintaan silloin, kun ollaan jo ongelmatilanteen keskellä. Tällöin tunnelma on kireä ja tunteet pinnalla, joten analyyttinen ja toisia kuunteleva keskustelu on vaikeaa. Siksi on hyvä eritellä ammattikunnan työn eettisesti vaativia tilanteita, niin yksittäisiä kuin yleisiäkin, seesteisinä hetkinä ja aivan tavalliseen arkityöhön liittyen.

Lähteet

Anon. 2009. Opinto-ohjaajan eettiset ohjeet. http://www.sopo.fi/yhdistys/eettiset%20periaatteet. Luettu 2.2.2013.

Anon. 2011. Opettajan eettiset ohjeet. http://www.oaj.fi/portal/page?_pageid=515,447755&_dad=portal&_schema=PORTAL. Luettu 2.2.2013.

Airaksinen, T. 1993. Ammattien ja ansaitsemisen etiikka. Helsinki: Yliopistopaino.

Friman, M. 2004. Ammatillisen asiantuntijan etiikka ammattikorkeakoulutuksessa. Jyväskylä Studies in Education, Psychology and Social Research 234.

Airaksinen, T. & Friman, M. 2008. Asiantuntija-ammattien etiikka, Hämeen ammattikorkeakoulun julkaisuja.

Pursiainen, T. 2008. Ammattietiikan idea. http://www.oaj.fi/portal/page?_pageid=515,624614&_dad=portal&_schema=PORTAL. Luettu 14.2.2013.

Kirjoittaja
Mervi Friman, KT, kehittämispäällikkö, Hämeen ammattikorkeakoulu

# data[].attributes.attachment_link.description
Pohdin seuraavassa ohjaus- ja neuvontatyöhön liittyviä eettisiä kysymyksiä. Kirjoitus on syntynyt Opin Ovi -hankkeen tilaisuuksissa syksyllä 2012 pitämieni alustusten ja niitä seuranneiden keskustelujen pohjalta. Aloitan yleisellä ammattietiikan käsitteen luonnehdinnalla, jonka jälkeen siirryn ohjausalan ammattilaisten työhön. Käsittelen artikkelissani ohjaustyötä nimenomaan silloin, kun sen kohteena ovat aikuiset, jo ainakin yhden ammatin opiskelleet ja siinä toimineet.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mihin ohjausta koskeva päätöksenteko ja ohjausammattilaisen työkäytäntö perustuvat? Kuinka tietoisia niitä koskevat valinnat ovat? Miten voi perustella ohjauksen organisointitapaa, resursointia tai omaa ohjausorientaatioitaan? Mitä on näyttöön perustuva päätöksenteko ja ammattikäytäntö?
Ohjaustieto on hajanaista ja monialaista

Suomalaiseen ohjausjärjestelmään kohdistuu runsaasti yhteiskunnallisia, koulutus- ja työllisyyspoliittisia sekä yksilön tarpeista juontuvia odotuksia. Ura-, ammatinvalinnan- ja opinto-ohjauksen odotetaan auttavan yksilöä tekemään mielekkäitä ja onnistuneita valintoja, päätöksiä ja ratkaisuja urallaan ja koulutusvalinnoissaan (Vanhalakka-Ruoho 2015, 39-54). Laajimmin ohjaus on nähty kokonaisvaltaisena itsetuntemuksen ja toimijuuden kehittymisen sekä elämänsuunnittelun tilana (McLeod 2013; Vehviläinen 2014, 12-30).

Raivio (2014) esittää, että niukkenevien resurssien yhteiskunnassa tulisi ottaa käyttöön näyttöön perustuva (evidence-based) päätöksenteko. Ohjauksen kentässä tämä tarkoittaa muun muassa ohjauksen organisointimalleja ja ohjauksen toteutustapoja ja menetelmiä. Ohjauskäytännön tulisi siis perustua tutkittuun näyttöön ja sen vaikutus tulisi voida osoittaa.

Kun terveydenhuollossa (Käypä hoito) ja sosiaalityössä (Sosiaaliportti) on jo laadittu näyttöön perustuvia suosituksia käytännön työhön, olisi perusteltua pyrkiä löytämään samanlaisia empiirisesti koeteltuja malleja myös ohjaustyöhön. Luonnontiedepainotteisen lääketieteen ja sosiaalitieteellisen sosiaalityön välimaastoon on kehitetty myös muita "pehmeämpien alojen" kuten hoitotyön malleja (Blom ym. 2007). Myös eurooppalaisella tasolla on ohjauskeskustelussa nostettu keskiöön näyttöön perustuva ohjauksen päätöksenteko ja käytäntö (Hooley 2014).

Tutkimus- ja kehittämistyö on tuottanut runsaasti tietoa, ja se on hajanaista ja jäsentymätöntä. Yhtenä haasteena on ohjaustutkimuksen monitieteisyys. Toisena haasteena voi nähdä ohjauksen hajaantumisen eri konteksteihin ja ammatteihin. Tarvitaan laajaa ohjauksen alan metatutkimusta ja -analyysia, jotta päästään yksittäisistä tutkimustuloksista kestävämpään päätöksenteon perustana olevaan näyttöön.

Tarkastelen seuraavassa eräitä suomalaisessa ohjaustutkimuksessa ja kehittämistyössä tehtyjä avauksia. Jäsentely ei pyri olemaan kattava, vaan nostan esiin joitain keskeisiä tutkimuslinjoja, teemoja ja ulottuvuuksia.

Ohjausteorioiden ja -todellisuuden suhde

Keskeinen ohjauksen työmuoto on henkilökohtainen yksilöohjaus. Huolimatta suhteellisen runsaasta yksilöohjaukseen kohdistuneesta tutkimuksesta ei ole selvää näyttöä siitä, mikä ohjausteoria tai -lähestymistapa ja sille tyypilliset menetelmät olisi tuloksellisin tai vaikuttavin. Vaikka kirjallisuudessa on arvioitu eri lähestymistapojen ja menetelmien soveltuvuutta tietyntyyppisiin ohjauksellisiin ongelmiin, ei selvää tai samansuuntaista empiiristä näyttöä juuri ole (esimerkiksi Helander 2000; Helander & Seinä 2005; McLeod 2013). Vuosituhannen alussa julkaistiin kolme artikkelimuotoista käsikirjaa, jotka valottivat eri ohjaustyön lähestymistapoja ja niiden sovelluksia (Ohjaus ammattina ja tieteenalana 1, 2 ja 3). Vehviläisen Ohjaustyön opas (2014) on jatkanut tätä suhteellisten harvalukuisten tieteellispohjaisten käsikirjojen sarjaa.

Ohjaajakoulutuksissa on kaikissa suomalaisissa koulutusyksiköissä käsitelty ohjauksen teorioita ja lähestymistapoja. Niiden tietoista ja perusteltua soveltamista omassa ammattikäytännössä on myös pyritty kehittämään muun muassa ohjausnäytteiden analyysien avulla. Varsinaista vaikuttavuustutkimusta ei kuitenkaan ole tehty. (Helander & Seinä 2005; Nissilä 2013.) Tästä näkökulmasta on huolestuttavaa, että ohjaajiin ja ohjauskeskusteluihin kohdistunut tutkimus osoittaa, ettei ohjauksen ammattikäytäntö ole välttämättä tietoisiin valintoihin perustuvaa eikä teoreettisesti perusteltua (Juutilainen 2003; Kupiainen 2009; Nissilä 2013; Pekkari 2006).

Kaikki edellä esitetyt tutkimukset ovat olleet pääosin laadullisia ja aineistoltaan varsin rajattuja. Tilastollis-kokeelliset asetelmat ovat harvinaisia. Poikkeuksen tekee Tapion (2010) ryhmäohjausta käsitellyt väitöskirja, jossa tutkija hyödynsi kvasikokeellista tutkimusasetelmaa ja jonka tulokset ovat laajemminkin yleistettävissä yläkouluikäisten ryhmäohjaukseen.

Ohjauksen kansalliset arvioinnit

Suomessa toteutettiin 2000-luvun alkupuolella kolme ohjauksen arviointitutkimusta. Numminen ym. (2002) tarkastelivat opinto-ohjauksen tilaa perusopetuksessa, lukiossa ja ammatillisessa koulutuksessa. Pajarinen ym. (2004) arvioivat aikuisopiskelijan ohjausta opintopolun tukena sekä oppilaitoksen toimintakulttuurin osana. Vuorinen ym. (2005) toteuttivat opintojen ohjaus korkeakouluissa -seurannan, joka oli jatkoa aiemmalle Ohjauksen arviointi korkeakouluissa -työlle.

Kaikissa arvioinneissa todettiin yhtäältä toimivia käytäntöjä ja suositeltavia ohjauksen malleja. Toisaalta niissä paljastui kontekstista riippumatta merkittäviä puutteita ja kehittämiskohteita. Mikä on tilanne tänään? Vastaavia kansallisia ohjauksen arviointeja ei ole tehty. Kaikki koulutusmuodot ovat käyneet ja edelleen käymässä läpi merkittävät rakenteelliset, opetussuunnitelmalliset ja taloudelliset muutokset. Samalla kaikissa koulutusmuodoissa on toteutettu merkittäviä valtakunnallisia ja alueellisia ohjauksen kehittämishankkeita, joita tarkastelen seuraavassa jäljempänä.

Parhaimmillaan näyttöönperustuva ote voi toimia vahvana vaikuttajana poliittisessa ja organisaatioiden päätöksenteossa. Sen tulee viime kädessä tukea ohjausammattilaisen konkreettista asiakastyötä.

Arvioinneissa ovat jäänyt katveeseen TE-hallinnon alaiset tieto-, neuvonta- ja ohjauspalvelut. Myös eräät yksityiset ja kolmannen sektorin uraohjauspalvelut sekä ostopalveluina tuotetut ohjaus- ja neuvontapalvelut, jotka ovat yleistyneet viime vuosina, loistavat poissaolollaan. Ohjaus- ja neuvontatyötä tehdään myös muilla toimialoilla: nuorisotyö, sosiaali- ja terveyspalvelut ja tämän päivän monialainen yhteistyö haastavat osaltaan arviointitutkimuksia ylittämään totutut hallinnonalat ja kulloisenkin päivänpoliittisen painotuksen.

Arviointien tulisi olla säännöllisiä, riittävän yhdenmukaisesti toteutettuja ja vertailukelpoisia, jotta saataisiin käyttöön koeteltua ja pätevää seurantatietoa. Lukuisien ohjausammattilaisten kanssa käymieni keskustelujen ja kymmenien kehittämishankkeiden tulosten perusteella rohkenen sanoa, että monet tämän päivän ohjauksen kehittämishaasteet ovat samoja kuin milleniumin alussa. Tästä monen jakamasta mutu-tuntumasta olisi perusteltua päästä kestävämpään seurantatutkimukseen.

Kehittämishankkeet: hyvistä käytännöistä suosituksiin

Viime vuosina on toteutettu useita kansallisia ohjauksen kehittämishankkeita. Vaikka niissä fokus on ollut kehittämistyössä, niin hankkeissa on ollut vahvasti toiminta- ja tapaustutkimuksenomainen ote. Prosessi- ja tulosraporteista olisi kohtuullisella työmäärällä mahdollisuus tuottaa vielä "toisen asteen" tuloksia: katsauksia ja suosituksia. Erittelen seuraavassa muutamaa tuoretta kehittämishanketta.

CHANCES oli Euroopan sosiaalirahaston EQUAL-yhteisöaloiteohjelmasta rahoittama kehittämishanke (2005-2006), jota Opetushallitus koordinoi. Hankkeen tarkoituksena oli paneutua ohjauksen erityiskysymyksiin, joista Suomessa ei vielä ollut riittävästi tutkittua tietoa eikä toimintamalleja, joita olisi mahdollista soveltaa ja toteuttaa kansallisella tasolla. Hankkeessa oli neljä osaprojektia. Näistä yhdessä, Nykäsen ym. (2007) projektissa tutkittiin ohjauksen alueellisen verkoston kehittämistä. Erityisinä näkökulmina olivat poikkihallinnollinen ja moniammatillinen yhteistyö voimavarana. Projektin tuloksena syntyi muun muassa verkostomaisesti tuotettujen ohjauksen palvelujärjestelyjen malli (VOP-malli), jota on heti sovellettu muun muassa aikuisten ohjauksen kehittämistyössä ja jota voi pitää esimerkkinä näyttöön perustuvasta suosituksesta.

Osuvuutta ja kysyntälähtöisyyttä aikuisopiskeluun tieto-, neuvonta- ja ohjauspalveluiden valtakunnallisella kehitysohjelmalla -kehittämisohjelmaa toteutettiin vuosina 2008-2014. Siinä kehitettiin aikuisten tieto-, neuvonta- ja ohjauspalveluita Suomessa. Kehittämisohjelmaan kuului parhaimmillaan 54 projektia. Kehittämisohjelma toimi Euroopan sosiaalirahaston, työ- ja elinkeinoministeriön, opetus- ja kulttuuriministeriön sekä ELY-keskusten rahoituksella.

Kehittämisohjelman päätyttyä siitä kertynyt kehittämis- ja arviointiaineisto järjestettiin uudestaan opinovi.fi-tietopankiksi, johon on jaoteltu hyvät käytännöt, julkaisut ja muut aineistot sekä kehittämisohjelman kootut tulokset alueittain. Myös nämä aineistot, erityisesti hyvät käytännöt, olisi mahdollista meta-analysoida yleisemmän tason suosituksiksi.

Ongelmallisempi esimerkki hyvän ohjauskäytännön määrittelystä ovat Hyvän ohjauksen kriteerit -suosituspaperi (Opetushallitus 2014). Asiakirja ilmestyi suosituksena perusopetuksen, lukion ja ammatillisen koulutuksen järjestäjien käyttöön. Se on anonyymisti kirjoitettu eikä siinä ole yhtään lähdeviittausta tai kuvausta sen valmisteluprosessista.

Uusin avaus suomalaisessa ohjaustoiminnan kentässä ovat alueelliset Ohjaamot, joiden tavoitteena on vastata nuorisotakuun tavoitteisiin. Ohjaamot tarjoavat monialaisia ohjaus- ja neuvontapalveluja koulutuksen, työllisyyden ja elämänhallinnan kysymyksissä alle 30-vuotiaille. Monialainen ohjaus- ja yhteistyöosaaminen on nousemassa laajemminkin yhdeksi keskeiseksi kehittämis- ja tutkimustyön kohteeksi. Ammatillisen osaamisen tutkimusyksikkönä olemme vahvasti mukana Ohjaamoja tukevassa valmennus- ja konsultaatiohankkeessa (TESSU - Tehdään yhdessä ohjausta). Sen rinnalla olemme käynnistäneet Elinikäisen ohjauksen tutkimusryhmässä tutkimusprojektin, jossa keskitymme erityisesti monialaisen ohjausyhteistyön edistäviin ja estäviin tekijöihin sekä monialaisen ohjausosaamisen kehittymiseen ja kehittämiseen (Pukkila, Helander & Laitila 2015; Pukkila & Helander, arvioitavana.)

Hieman toisen tulokulman kehittämistyöhön tuovat henkilö-, organisaatio- ja teemakohtaiset rajatummat kehittämistyöt ja -hankkeet, joita eri ohjaajakoulutuksissa opiskelevat ovat vuosien varrella tuottaneet. Olemme kollegoidemme ja muutaman koulutusyksikön yhteistyönä analysoineet näitä kehittämistöitä niiden kohteiden, teemojen ja aiheiden osalta (Helander & Seinä 2006; Helander ym. 2007; Helander & Seinä 2013). Koska nämä hankkeet on tehty aina tietyn organisaation tai alueen tarpeeseen, niiden voinee jossain määrin olettaa kertovan kehittämistarpeista yleisemminkin. Kehittämistöissä näyttävät painottuvan tapaus- ja toimintatutkimukselliset piirteet. Vaikka työt ovat laadultaan enemmän ammatillisesti kuin tieteellisesti orientoituneita, myös niiden analyysilla on saatu arvokasta kehittämistietoa.

Katsauksista meta-analyysiin

Toistaiseksi ohjaustutkimuksesta on julkaistu varsin vähän katsauksia (review), joissa olisi systemaattisesti koottu yhteen aiempaa tietyn teema-alueen tutkimustietoa. Kiintoisan avauksen tekivät Nummenmaa, Sinisalo ja Vanhalakka-Ruoho (2008), kun he luotasivat systemaattisesti vuosina 1988-2008 Suomessa julkaistuja ohjauksen alan väitöskirjoja. Artikkeli sisältää myös oivallisen pohjustuksen ohjauksen tutkimuksen varhaisempaan historiaan. Nummenmaan ym. (emt.) tarkastelu jäi kuitenkin tutkimusten teemoitteluun ja ryhmittelyyn, ei niiden metodiseen ja tulosten vertailuun tai arviointiin. Vanhalakka-Ruoho (2015, 39-54) jatkoi tätä työtä toimijuuden näkökulmasta.

Jo vastaavanlaisten katsausten tuottaminen ja päivittäminen voi helpottaa niin tutkijan ja tutkimusryhmän kuin ohjausammattilaisen työtä, kun hän etsii oman tutkimus- tai ammattityönsä selkänojaksi aiempaa ohjauksen tutkimusta. Seuraava askel olisi alkaa johdonmukaisesti ja mallinnetusti tuottaa näyttöön perustuvaa tietoa suositusten perustaksi.

Lopuksi

Monet kotimaiset ohjaustutkimukset ovat syntyneet yksittäisen ohjausammattilaisen henkilökohtaisesta intressistä tutkia omaa työtään, asiakkaitaan ja yhteisöään. Tätä bottom up ‑suuntaista tietotuotantoa ei tule väheksyä. Se jatkaa opettaja/ohjaaja tutkijana -liikettä. Ns. small datan arvoa on viime aikoina nostettu esiin koulutus- ja ohjaustutkimuksen keskustelussa (Sahlberg & Hasak 2016).

Metatutkimuksessa tarvitaan kansallisen tason lisäksi kansainvälistä monikeskusyhteistyötä (Blom ym. 2007). Sen tulisi olla myös riittävän riippumatonta, ettei sitä valjasteta yksiulotteisesti yhteiskunnallis-taloudelliseksi tuottavuuden maksimoinniksi. Parhaimmillaan se voi, kuten Raivio (2014) kirjoitti, toimia vahvana vaikuttajana poliittisessa ja organisaatioiden päätöksenteossa. Sen tulee viime kädessä tukea ohjausammattilaisen konkreettista asiakastyötä.

Lähteet

Blom, M., Hovi, S.-L., Kovanen, N., Isojärvi, J. (2007). Hoitotyön menetelmien vaikuttavuuden ja tehon tutkiminen. Impakti 6/2007.

Helander, J. & Seinä, S. (2005). Mielen malleista ohjaustodellisuuteen: ohjausteoriat opinto-ohjaajankoulutuksessa. Teoksessa J. Lerkkanen (toim.) Opinto-ohjauksen tarkoitus. Jyväskylän ammattikorkeakoulun julkaisuja 51, 13-18. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/URN:ISBN:978-951-830-201-1

Helander, J. (2000). Oppiminen ratkaisusuuntautuneessa terapiassa ja ohjauksessa. Akateeminen väitöskirja. Helsingin yliopiston kasvatustieteen laitoksen tutkimuksia 169. Haettu 18.11.2016 osoitteesta http://ethesis.helsinki.fi/julkaisut/kas/kasva/vk/helander/

Helander, J. & Seinä, S. (2006). Perusasiat ratkaisevat menestyksen: ohjauksen käytäntöjä kehittämässä. Teoksessa M. Lahdenkauppi (toim.) Startista vauhtia. HAMKin e-julkaisuja 14/2006, Hämeen ammattikorkeakoulu, 53-78. Haettu 26.11.2016 osoitteesta URN:ISBN:978-951-784-397-3

Helander, J. & Lerkkanen, J. & Seinä, S. (2007). Tutkiva ja kehittävä opinto-ohjaaja. Teoksessa M. Jääskeläinen, J. Laukia, O. Luukkainen, U. Mutka & P. Remes (toim.): Ammattikasvatuksen soihdunkantoa. Juva: PS-Kustannus, 151-164.

Helander, J. & Seinä, S. (2013). Aikuisten ohjaaja kehittäjänä. Teoksessa M. Niemi-Pynttäri & A. Ryhänen (toim.) Yhteisellä matkalla - aikuisten ohjauksen vaikuttavuutta etsimässä. Jyväskylän ammattikorkeakoulun julkaisuja 142, 99-107. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/URN:ISBN:978-951-830-255-4

Hooley, T. (2014). The Evidence Base on Lifelong Guidance. A Guide to Key Findings for Effective Policy and Practice. Saarijärvi: ELGPN Tools No. 3. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://www.elgpn.eu/publications/browse-by-language/english/elgpn-tools-no-3.-the-evidence-base-on-lifelong-guidance/

Juutilainen, P.-K. (2003). Elämään vai sukupuoleen ohjausta? Tutkimus opinto-ohjauskeskustelun rakentumisesta prosessina. Akateeminen väitöskirja. Joensuun yliopiston kasvatustieteellisiä julkaisuja 92. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/URN:ISBN:952-458-330-5

Kupiainen, K. (2009). Käyttötieto opinto-ohjaajan ohjausajattelun muutoksen kuvaajana. Akateeminen väitöskirja. Acta Electronica Universitatis Tamperiensis 868. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/urn:isbn:978-951-44-7785-0

McLeod, J. (2013). An introduction to Counselling. (Fifth edition). London: Open University Press.

Nissilä, P. (2013). Yksilölliset työn määrittelyt oppilaanohjauksessa. Akateeminen väitöskirja. Jyväskylä Studies in Education, Psychology and Social Research 471. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/URN:ISBN:978-951-39-5239-6

Nummenmaa, A.R., Sinisalo, P. ja Vanhalakka-Ruoho, M. (2008). Askelten kuvioita. Ohjaustutkimuksen kavalkadia. Teoksessa M. Vanhalakka-Ruoho (toim.) Parveke maailmaan päin: ohjauksen maisterikoulutuksen kaksi vuosikymmentä. Joensuu: Joensuun yliopistopaino, 13-42.

Numminen, U., Jankko, T., Lyra-Katz, A., Nyholm, N., Siniharju, M. ja Svedlin, R. (2002). Opinto-ohjauksen tila 2002. Opinto-ohjauksen arviointi perusopetuksessa, lukiossa ja ammatillisessa koulutuksessa sekä koulutuksen siirtymävaiheissa. Arviointi 8/2002. Helsinki: Opetushallitus. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://www.oph.fi/download/115528_opinto_ohjauksen_tila_2002_osa1.pdf

Nykänen, S., Karjalainen, M., Vuorinen, R. ja Pöyliö, L. (2007). Ohjauksen alueellisen verkoston kehittäminen - poikkihallinnollinen ja moniammatillinen yhteistyö voimavarana. Tutkimusselosteita 34. Jyväskylän yliopisto, Koulutuksen tutkimuslaitos. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/URN:ISBN:978-951-39-2747-9

Onnismaa J., Pasanen H. ja Spangar T. (2000). Ohjaus ammattina ja tieteenalana 1. Ohjauksen lähestymistavat ja ohjaustutkimus. Juva: PS-kustannus.

Onnismaa J., Pasanen H. ja Spangar T. (2000). Ohjaus ammattina ja tieteenalana 2. Ohjauksen toimintakentät. Juva: PS-kustannus.

Onnismaa J., Pasanen H. ja Spangar T. (2004) Ohjaus ammattina ja tieteenalana 3. Ohjaustyön välineet. Juva: PS-kustannus.

Opetushallitus (2014). Hyvän ohjauksen kriteerit. Hyvän ohjauksen kriteerit perusopetukseen, lukiokoulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen. Informaatioaineistot 2014: 5. Helsinki: Opetushallitus. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://www.oph.fi/download/158918_hyvan_ohjauksen_kriteerit.pdf

Pajarinen, M., Puhakka, H. ja Vanhalakka-Ruoho, M. (2004). Aikuisopiskelijan ohjaus opintopolun tukena sekä oppilaitoksen toimintakulttuurin osana. Arviointi. Helsinki: Opetushallitus. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://www.oph.fi/download/49115_aikuisopiskelijan_ohjaus_opintopolun_tukena.pdf

Pekkari, M. (2006). Ohjauskeskustelu nuorten lukio-opintojen ja uran pohdinnan tukena. Akateeminen väitöskirja. Acta Universitatis Tamperensis 1196. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/urn:isbn:951-44-6793-0

Pukkila, P., Helander, J. & Laitila, K. (2015). Matkalla monialaisuuteen. Elinikäisen ohjauksen verkkolehti ELO. Haettu 18.11.2016 osoitteesta http://verkkolehdet.jamk.fi/elo/2015/11/24/matkalla-monialaisuuteen/

Pukkila, P. & Helander, J. arvioitavana. Työotteena monialaisuus. Katsaus Ohjaamojen monialaisen yhteistyön rakentumiseen. Nuorisotutkimus.

Raivio, K. (2014). Tutkimustietoa päättäjille. Tieteessä tapahtuu 3/2014, 1-2. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://ojs.tsv.fi/index.php/tt/article/download/41556/10649

Sahlberg, P. & Hasak, J. (2016). 'Big data' was supposed to fix education. It didn't. It's time for 'small data.' WashingtonPost, 9.5.2016. Haettu 18.11.2016 osoitteesta https://www.washingtonpost.com/news/answer-sheet/wp/2016/05/09/big-data-was-supposed-to-fix-education-it-didnt-its-time-for-small-data/

Tapio, J. (2010). Ryhmäohjaus nuoren suoritusstrategioiden muutoksen mahdollistajana. Motivaatioattribuutioteorian näkökulma koulun luokkaohjaukseen. Akateeminen väitöskirja. Acta Universitatis Tamperensis 1575. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/urn:isbn:978-951-44-8306-6

Vanhalakka-Ruoho, M. (2015). Toimijuus ja suunnanotto elämässä. Teoksessa P.A. Kauppila, J. Silvonen ja M. Vanhalakka-Ruoho (toim.): Toimijuus, ohjaus ja elämänkulku. Joensuu: Publications of the University of Eastern Finland: Reports and Studies in Education, Humanities and Theology 11, 39-54. Haettu 26.11.2016 osoitteesta http://urn.fi/URN:ISBN:978-952-61-1747-8

Vuorinen, R., Karjalainen, M., Myllys, H., Talvi, Uusi-Rauva U. & Holm, K. (2005). Opintojen ohjaus korkeakouluissa -seuranta 2005. Korkeakoulujen arviointineuvosto, verkkojulkaisuja 5:2005. Haettu 18.11.2016 osoitteesta https://karvi.fi/app/uploads/2015/08/KKA_0505V.pdf

Kirjoittaja

Jaakko Helander, KT, toimii opinto-ohjaajakoulutuksen yliopettajana HAMK Ammatillisessa opettajakorkeakoulussa, tutkimuspäällikkönä HAMK Ammatillisen osaamisen tutkimusyksikössä ja kasvatustieteen (ohjaus) dosenttina Jyväskylän ja Tampereen yliopistoissa.

Viittausohje:
Helander, J. (2016). Ura- ja opinto-ohjauksen tutkimusperustaisuus. HAMK Unlimited: Journal 28.11.2016. Haettu [pvm] osoitteesta https://unlimited.hamk.fi/ammatillinen-osaaminen-ja-opetus/ura-ja-opinto-ohjauksen-tutkimusperustaisuus/

Tämä teos on lisensoitu Creative Commons Nimeä-JaaSamoin 4.0 Kansainvälinen -lisenssillä.
Ammatillinen osaaminen "

# data[].attributes.attachment_link.description
Mihin ohjausta koskeva päätöksenteko ja ohjausammattilaisen työkäytäntö perustuvat? Kuinka tietoisia niitä koskevat valinnat ovat? Miten voi perustella ohjauksen organisointitapaa, resursointia tai omaa ohjausorientaatioitaan? Mitä on näyttöön perustuva päätöksenteko ja ammattikäytäntö? Suomalaiseen ohjausjärjestelmään kohdistuu runsaasti yhteiskunnallisia, koulutus- ja työllisyyspoliittisia sekä yksilön tarpeista juontuvia odotuksia.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ohjauksen elementit Mitä ohjataan: ohjauksen kohteena prosessit Ohjataan työ-, kasvu-, oppimis-, ja elämänvalintaprosesseja Prosessit ovat kohteellisia - kohteet kiinnittävät meitä sosiaalisiin käytäntöihin ja yhteisöihin Prosessit voivat olla eri määrin tuotos/tavoitevetoisia Ei kuitenkaan ohjata pelkästään 'tuotosta' (vaikka prosessit synnyttävätkin niitä) Prosessinäkökulma sitoo toimijat tiettyyn aikajänteeseen, yhteisen (rajallisen) työskentelyn äärelle --> muodostuu keskusteluhistoria Kuka ohjaa ja ketä: ohjauksen toimijatasot Yksilöt = henkilökohtainen (kahdenvälinen) ohjaus ohjaussuhteessa Ryhmät = erilaiset työskentelevät ryhmät ohjaavat jäseniään, vertaiset toisiaan; ryhmä voi olla myös ohjattavana Yhteisöt = yhteisöt ja organisaatiot muodostavat "ohjaavia ympäristöjä" ja tukevat tietoisesti ohjattavia prosesseja - toimivatko koordinoidusti ja verkottuneina?

# data[].attributes.attachment_link.description
Tässä valikoima ohjausvuorovaikutukseen yms. liittyviä julkaisujani ja muuta materiaalia kiinnostuneille. * Video Ohjauksen onnistumis...

# data[].attributes.attachment_link.title
Anna Raija Nummenmaa: Harjoittelunohjauskeskustelu - metodisia huomioita

# data[].attributes.attachment_link.description
Ohjaus Ohjaus on keskeyttämisen ehkäisyn ja läpäisyn tehostamisen näkökulmasta noussut yhdeksi keskeiseksi teemaksi. Ohjauksen tehostamiseksi onkin kehitetty useita hankehelmiä chat-ohjauksesta kou...

# data[].attributes.attachment_link.description
Kun jatkuvasti ihmettelemme työelämän hytkeen kiihtymistä ja sen muuttumista yhä monimuotoisemmaksi, on syytä pysähtyä miettimään, mistä nuoret saavat oppinsa ja missä muodossa. Saavatko he valmiuksia työhyvinvointinsa ylläpitämiseen tulevalle työuralleen? Ovatko nykyiset työpaikat sellaisia, joissa on mahdollisuus opetella ja oppia työelämätaitoja ja -tietoja vai pitäisikö niihin paneutua jo opiskelun alkuvaiheessa?

# data[].attributes.attachment_link.description
Dialoginen asenne - suhtaudun ihmisystävällisesti ja vastavuoroisesti Dialogiin valmistautunut mieli näkyy ja kuuluu dialogisena asenteena vuorovaikutuksessa. Suhtautuminen on ihmisystävällistä ja vastavuoroista. Dialogista asennetta voi tiedostavasti opetella. Se tarkoittaa silloin oman toiminnan havainnointia, tutkailua, arviointia ja säätelyä. Dialogista asennetta osoittavat toimintatavat ovat:

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Merja Niemi-Pynttäri

1. Ohjauksesta ja ohjausteorioista

Opiskeluun, ammatinvalintaan ja työuralla etenemiseen liittyvä ohjaustyö on vaativaa ihmissuhdetyötä, jossa käsitellään monenlaisia ihmisen henkilökohtaiseen elämään, selviytymiseen, työttömyyteen, osaamiseen liittyviä asioita. Ohjaajan työtehtävästä ja pohjakoulutuksesta taas riippuu, millä syvyystasolla hän näitä asioita asiakkaansa kanssa käsittelee. Joka tapauksessa ohjaaja tarvitsee työnsä tueksi kokoavan näkemyksen, taustateorian, joka auttaa häntä kytkemään asiakastyössä kuulemansa asiat, omat tunteet ja toiminnat laajempaan viitekehykseen. Teoreettinen lähtökohta on osa ammatillisuutta ja tukee myös työhyvinvointia. Dialogisuutta tutkinut Isaacs (2001, 90) on ilmaissut asian näinkin vahvasti: "jos meillä ei ole teoriaa, meillä ei ole myöskään lähtökohtaa, jota vasten tapahtumia voi arvioida. Jos meillä ei ole teoriaa, olemme tuomittuja toimimaan sokeasti ja sattumanvaraisesti."

Suomessa ohjausteoriat pohjautuvat psykologiaan ja kasvatustieteeseen siitä historiallisesta syystä että ohjaus ei ole täällä oma tieteenalansa. Ajattelen että filosofia, kirjallisuus, sosiaalitieteet, viestintätieteet, terveystieteet, teologia, taide - kaikki jotka ovat tavalla tai toisella yhteydessä ihmisen henkisen hyvinvoinnin kanssa kytkeytyvät väljällä tavalla ohjaukseen. En ole edes varma voiko yksi teoria tai yhden tieteenalan teoriat koskaan kattaa ohjauksen maailman laajaa kokonaisuutta.

Oman ohjaustyöni käyttöteoria on niin ikään sekoitus erilaisia ajattelutapoja, vaikka työni perusta on psykologiassa. Tein kaksikymmentä vuotta ammatinvalintapsykologin työtä TE-hallinnossa ja viimeiset seitsemän vuotta olen kouluttanut ohjausta erilaisille kohderyhmille. Koen löytäneeni itselleni sopivan teorioiden ja näkemysten kokoelman, käyttöteorian, joka on punainen lanka sekä psykologin että kouluttajan työssäni. Kokonaisnäkemykseni perustuu konstruktivistiseen ajatteluun ja kiteytyy sanoiksi "voimavara- ja ratkaisukeskeinen ohjaus". Se sisältää elementtejä sosiodynaamisesta ohjauksesta, NLP:stä ja ratkaisukeskeisyydestä. Lisäksi uusia aineksia ovat työhöni tuoneet positiivinen psykologia, kognitiivinen terapia, hyväksymis- ja omistautumisterapia sekä mindfulness (Hyväksyvä tietoinen läsnäolo).

Opiskelin psykologiksi 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa, jolloin voimavarakeskeiset lähestymistavat eivät olleet vielä tavoittaneet Suomea. Psykologityön päämäärä on toki aina ollut asiakkaan voimaantuminen ja pystyvyyden lisääminen, eli oikeastaan psykologinen asiakastyö on aina voimavarakeskeistä. Mutta silti työn fokus oli ongelmissa ja koin että psykologikoulutus antoi enemmän eväitä vaikeuksien diagnostiikkaan kuin pulmista selviämiseen. Minulle jäi omista opinnoistani tunne, että keskeisintä oli psykodynaamisen teorian hallinta ja ongelmien syihin pureutuminen. Tämä tuntui soveltuvan vaikeasti työhön, johon valmistuttuani siirryin - ammatinvalinnanohjaajaksi työvoimatoimistoon. Mutta muutos oli lähellä: 1990-luvun alussa kävin pitkäkestoisen NLP-koulutuksen ja hankin myös tietoa tuoreesta ratkaisukeskeisestä lähestymistavasta. Joskus 1990-luvun lopulla sosiodynaaminen ohjaus tuli Suomeen. Nämä ajattelutavat avasivat toiveikkaan ja lohdullisen näkökulman ammatinvalinnanohjaukseen ja niiden myötä arkityöhöni tuli uusia, hyödyllisiä menetelmiä. Ratkaisukeskeisen psykoterapian koulutuksessa 2007-2010 sain vielä tilaisuuden kerrata aikaisemmin oppinutta ja hankkia myös uutta tietoa työni tueksi.

2. Voimavarakeskeisen ajattelun taustoja

Ratkaisukeskeisyys ei ole teoria vaan toimintamalli. Se syntyi terapiamaailmassa vaihtoehdoksi pitkille psykoanalyyttisille terapioille. Ratkaisukeskeisen työskentelyn kehittäjät olivat 1970- ja 1980-luvuilla Insoo Kim Berg ja Steve de Shazer työtovereineen Brief Family Therapy Center -nimisellä amerikkalaisella klinikalla. Ratkaisukeskeisen ajattelutavan syntyyn vaikuttivat monet ihmiset ja yhteisöt sekä yhteiskunnallinen tilanne. Taustalla olivat systeemiteoriat, erilaiset viestintäteoriat, konstruktivistiset teoriat sekä filosofi Ludvig Wittgensteinin ajattelu. Amerikkalainen psykiatri ja hypnoterapeutti Milton Erickson oli myös keskeinen vaikuttaja. Hän käytti kieltä ja sen vivahteita mestarillisesti terapiatyössään (Malinen 2001, 30).

Ratkaisusuuntautuneelle asiakastyölle on ominaista voimavaroihin keskittyminen. Tutkitaan ja hyödynnetään asiakkaan kykyjä, taitoja ja osaamista pulman ratkaisemissa tai tavoitteiden saavuttamisessa. Menneisyyttä tarkastellaan voimavarana. Ratkaisukeskeisyydessä huomioidaan poikkeukset ja edistys, tutkitaan erityisesti niitä aikoja jolloin vaikeudet ovat hallinnassa tai jokin tavoite toteutuu vaikka vain osittain.

Ratkaisukeskeisyys kehittyi edelleen 1990-luvulla, kun alettiin korostaa ilmiöiden, sanojen ja puheen monimerkityksellisyyttä. Tähän rakentuu David Epstonin ja Michael Whiten kehittämä narratiivinen (kertomuksellinen) terapia. Sekä narratiivisen että ratkaisukeskeisen terapian ydinasioita ovat luja usko ihmisen muutosmahdollisuuksiin ja usko keskustelun, kielen ja tarinoiden syvälliseen vaikutukseen (Riikonen & Smith 1998). Myös ohjaustyö on työskentelyä ihmisen tarinoiden kanssa, ja tarinanäkökulma onkin tullut osaksi ohjauksen koulutuksia ja monen ohjaajan arkityön menetelmäksi.

Suomeen ratkaisukeskeiset näkökulmat toi yhdysvaltalainen pastori ja terapeutti John Frykman 1973. Ensimmäiseksi uusia ideoita sovellettiin A-klinikkasäätiön nuorisoasemilla. Ben Furman ja Tapani Ahola ovat olleet aktiivisia ratkaisukeskeisyyden pioneereja Suomessa (Vänskä ym. 2012) Myöhemmin ratkaisukeskeisyys on laajentunut terapiatyöstä monenlaiseen asiakastyöhön: oppimisen ja uravalinnan ohjaukseen, esimiestyöhön, valmennukseen ja työnohjaukseen. Luultavasti menestyksen syy on se, että ratkaisukeskeiset menetelmät ovat käytännöllisiä ja helposti siirrettävissä arkeen. Toisaalta näennäinen helppous on hämäävää, sillä taustalla on vahva humanistinen perusajatus ihmisestä osaavana ja pystyvänä olentona. Helle (2005, 124) toteaakin: "Ratkaisu- ja voimavarakeskeisyys ei ole pelkästään menetelmä tai työote. Se voidaan nähdä tapana ajatella, katsoa maailmaa ja elää maailmassa, tapana olla suhteessa ja vuorovaikutuksessa toisen kanssa". On myös sanottu, että ratkaisukeskeinen työskentely on ohjaajaa itseään voimauttavaa.

NLP (neuro-linguistic programming) ponnistaa samoilta juurilta kuin ratkaisukeskeisyys. Ratkaisukeskeisyyden tavoin NLP ei ole itsenäinen teoria vaan kokoelma toimivia käytäntöjä. NLP tutkii mm. sitä miten ihminen rakentaa kokemuksensa aistien avulla. NLP sai alkunsa 1970-luvulla, kun kielitieteilijä John Grinder ja psykologian opiskelija Rickhard Bandler ryhtyivät selvittämään miksi jotkut terapeutit menestyivät asiakastyössään. He tutkivat videonauhoitusten avulla onnistuneen vuorovaikutuksen elementtejä. Kohteina olivat mm. perheterapeutti Virginia Satir ja John Weakland sekä psykiatri, hypnoterapeutti Milton H. Erickson. He löysivät erilaisia sekä kielellisiä että nonverbaalisia vuorovaikutuksen elementtejä, joita he ryhtyivät mallittamaan eli analysoimaan vuorovaikutusta siten, että sitä voidaan käyttää muissakin yhteyksissä. (Hirvihuhta & Litovaara 2003, Toivonen 1994)

Suomalaisia NLP:n uranuurtajia ovat Veli-Matti Toivonen, Riitta Asikainen ja Tapani Ahola. NLP:tä käytettiin jo varhain urheiluvalmennuksessa ja liike-elämässä, erityisesti mielikuvaharjoittelu on keskeinen ja toimiva osa NLP:tä. Mielestäni NLP:n yksi etu on siinä, että se kiinnittää huomiota vahvasti myös ei-kielelliseen viestintään, mikä ohjauskirjallisuudessa mainitaan usein varsin niukasti. NLP:n haitta on kuitenkin osittain vaikea terminologia. Ajattelutapa on valitettavasti pilannut mainettaan Suomessa erilaisilla pikakursseilla, joissa luvataan oikotietä onneen. Kuitenkin lähtökohdiltaan kyseessä on hyvin ohjaustyöhön soveltuva, voimavarakeskeinen ja asiakasta kuunteleva ja kunnioittava toimintatapa.

Sosiodynaamisen ohjauksen perustaja, kanadalainen ohjausalan professori Vance R. Peavy määritteli itse lähestymistapansa käytännön menetelmiä sisältäväksi auttamisfilosofiaksi. Peavyn ajatuksissa on paljon yhteistä NLP:n ja ratkaisukeskeisyyden kanssa. Esimerkiksi menetelmät (sanalliset ja visuaaliset) ovat samoja tai lähellä toisiaan. Peavy korostaa ihmisen elämänkentän merkitystä, sen sosiaalisen kehikon, jossa ovat sekä resurssit että ongelmat. Todellisuus on subjektiivinen ja se luodaan sosiaalisissa suhteissa. Peavyn näkemyksen mukaan elämä on jatkuvassa liikkeessä, muutoksessa ja ihmisen kehittymispotentiaali on keskeistä. Henkilökohtaiset merkitykset ovat vahvasti keskustelun kohteena ohjauksessa (esim. se mitä ihmiselle merkitsee työ, koulutus, ammatti jne. ja miten se näkyy käytännössä). Lisäksi Peavy painottaa vahvasti ihmisen oman kulttuurin vaikutusta (Peavy 1999. 2001 ja 2006).

3. Ratkaisu- ja voimavarakeskeisyys käytännössä

Tässä artikkelissa pohdin NLP:n, ratkaisukeskeisyyden ja sosiodynaamisen ohjauksen yhteisiä piirteitä arjen asiakastyössä. Tarkastelen muutamia seikkoja, jotka muodostavat voimavara- ja ratkaisukeskeisyyden ytimen ja ovat yhteisiä mainitsemilleni ajattelutavoille: kuunteleminen, asiakkaan kunnioittaminen, erilaiset todellisuuskäsitykset, kielen merkitys, luottamus asiakkaan voimavaroihin ja kykyihin, toiveikkuus, ohjauksen monipuoliset menetelmät, tulevaisuussuuntautuneisuus ja tavoitteet.
Kuuntelemisen taidoista
Kuunteleminen on ohjaustyön lähtökohta. Erilaiset menetelmät ovat vain apuvälineitä kuuntelemisen tueksi. Peavy (2006, 65) ilmaisee tämän kauniisti: "Kyky syvälliseen keskittyneeseen kuunteluun, jossa yritetään kaikin keinoin ymmärtää toisen sanojen merkitystä, on väkevin yksittäinen väline, joka auttajalla on käytettävissään. Koko auttamisprosessi perustuu kaikissa ohjausmenetelmissä yhteen perusviestintätaitoon: kunnolliseen kuuntelemiseen"

Ihminen on oman elämänsä asiantuntija ja aktiivisen kuuntelun keinoin tämä asiantuntijuus tuleeavatuksi. Mutta tärkeää on muistaa, että aktiivinen kuuntelu on ohjausmenetelmä, joka vaatii tietoista harjoittelua ja tiedostamista. Se on mahdollista vain, jos ohjaaja pitää oman mielensä vireänä ja jaksaa yhä uudelleen tajuta jokaisen uuden ihmisen ainutlaatuisuuden.

Työn kiireissä kyky tai voimat kuuntelemiseen saattavat hävitä. Tai kuuntelemme mutta emme kuule. Tai kuulemme vain sen minkä haluamme kuulla. Omassa työssäni olen kohdannut kaikki nuo haasteet. Olen harjoitellut tietoisia tekniikoita (esimerkiksi syvähengitys), joilla pysäytetään oma olo kuuntelun ja hyväksyvän läsnäolon tilaan. Pidän kuuntelemisen taitoa ehdottomasti keskeisimpänä ohjaajan taitona, vasta sen jälkeen muu on mahdollista. Usein ihmiset kertovat kokemuksiaan siitä, etteivät ole tulleet kuulluksi eri asiakaspalvelutilanteissa. Jotkut asiakkaat ovat jopa sanoneet, että he ovat tunteneet, että heistä halutaan päästä mahdollisimman nopeasti eroon, siirtää toisille "vaikeina tapauksina". Kuuntelemisen esteet ovat kuitenkin usein ohjaajassa itsessään ja sen vuoksi ohjaajan oma itsereflektio on äärettömän tärkeä osa omaa työtä.
Asiakkaan kunnioitus (jokainen ihminen on arvokas sinänsä)
Isaacs (2001, 122) toteaa että kunnioitusta tarkoittava englanninkielen sana respect on peräisin latinankielisestä sanasta, joka tarkoittaa "katsoa uudestaan". Hän tarkentaa kunnioituksen käsitettä siten, että meidän tulisi pystyä tarkastelemaan toista ihmistä lähemmin jotta meidän olisi helpompi ymmärtää että edessämme on ainutlaatuinen elollinen olento. Peavy (1999,17) kuvaa ohjausta kunnioittamisen harjoittamisena, joka tarkoittaa sekä sen kunnioitusta kuka toinen on että sen ja keneksi hän yrittää tulla. Myös NLP:n keskeinen tausta-ajatus kuuluu: "jokaisen ihmisen ihmisarvo on kiistaton, olipa hänen käyttäytymisensä tilanteeseen nähden sopivaa tai sopimatonta" (Toivonen 1994, 23).

Kunnioittamisen periaate on hieno ja varmasti jokainen ihmistyötä tekevä kertoo kunnioittavansa toista ihmistä. Mutta todellisuudessa on kyse haastavasta asiasta. Esitän koulutuksissa usein kysymyksen: mitä jos asiakkaaksesi tulee henkilö, joka on vapautunut vankilasta, huonosti pukeutunut, vakavasti päihdeongelmainen, huumekauppias ja vielä käyttäytyy rumasti sinua kohtaan? Miten käy silloin kunnioituksen? Ja mitä kunnioitus siinä hetkessä käytännössä on? Näiden tilanteiden hoitamiseen ei ole yksinkertaista vastausta, mutta olen usein esittänyt jossain kuulemani ajatuksen: ajattele asiakastasi että hän on joskus ollut vauva, pieni avuton lapsi jolle on alkanut tapahtua monenlaisia, hyvinkin vaikeita asioita. Tämä ajatus ei välttämättä muuta mitään eikä sitä tarvitse sanoa ääneen, mutta siitä voi olla apua oman ihmisyyden kunnioittamisen herättelyssä.
Lähtökohtana on asiakkaan oma maailmankuva - on monta tapaa nähdä todellisuus
Asiakas tulee ohjaukseen aina omasta maailmastaan ja ohjaaja kohtaa hänet omassa maailmassaan. Tämä on asiakastyössä tärkeä ymmärtää. Mutta miten tähän ilmiöön pääsee käsiksi niin että yhteistyö tulee mahdolliseksi? Peavy (1999) puhuu ihmisen elämänkentästä, joka muodostuu niistä asioista ja ilmiöistä jotka kullakin hetkellä asiakkaan elämässä vaikuttavat. Hän käytti ohjaustyössään kartoitusta (mapping), joka on visuaalinen tapa tehdä näkyväksi elämän eri puolet. NLP käsittelee myös ihmisen elämän kokonaisuutta kartta-metaforan avulla. Kartta on muodostunut niistä kokemuksista ja opeista mitä elämässä on kertynyt. Ihminen tekee aina omat valintansa oman karttansa pohjalta (Toivonen 1994). Ohjaajan tehtävä on laajentaa toisen karttaa - ja jokaisen asiakaskohtaamisen myötä myös ohjaajan oma kartta laajenee. Parhaimmassa tapauksessa ohjaustilanteen jälkeen molemmat poistuvat tapaamisesta viisaampina.

Miten voin ymmärtää aidosti toista ihmistä? Nuorena ammatinvalintapsykologina minun oli vaikea ymmärtää esimerkiksi viisikymppisen pitkäaikaistyöttömän metallimiehen maailmaa. Mutta onko se välttämätöntä? Täytyykö minun olla viisikymppinen metallimies, jotta saisimme toisiimme kontaktin? Arvelen että yhteistyömme sujui kuitenkin mutkattomasti. Todennäköisesti tärkeää on hyväksyä lähtökohtien ja maailmojen erilaisuus. Tiedämme vain oman totuutemme ja toisen totuuteen on viisainta suhtautua kiinnostuneen ja kunnioittavan tutkijan otteella. Oman ymmärtämättömyytensä voi myös ilmaista avoimesti, jolloin tilanteesta tulee aidosti tasaveroinen. Tässä tulee se ohjauksen yksi keskeinen iskulause: ihminen on itse oman elämänsä asiantuntija ja ohjaaja ohjausprosessin asiantuntija. Hyvässä ohjauksessa nämä asiantuntijuudet tulevat yhteiseen jakoon.
Kielen merkitys ihmisten kohtaamisessa (kieli luo todellisuutta)
Ohjaajan käyttämä kieli on merkityksellinen kahdesta näkökulmasta: mitä ohjaaja puhuu asiakkaalle ja toisaalta mitä ohjaaja puhuu itselleen (sisäinen puhe). Mainitsemieni voimavarakeskeisten näkökulmien taustalla vaikuttaa Wittgensteinin filosofia, jossa paneudutaan erityisesti kieleen. Sosiaalinen todellisuus ja ihmissuhteet rakentuvat kielipeleiksi kutsuttujen toimintojen välityksellä. Malinen (2001, 32) toteaakin että "ratkaisukeskeinen terapia on erilainen kielipeli kuin ongelmakeskeiset kielipelit". Peavyn (2006, 22) näkemys on samanlainen: "ohjaus on sosiodynaamisesta näkökulmasta ennen kaikkea kielipeliä. Ohjaaminen on tietynlainen tapa käyttää sanastoa, joka ohjaa, pakottaa ja innoittaa ohjaajaa ajattelemaan tietyillä tavoilla pikemmin kuin toisilla. Jokapäiväisessä elämässä - ohjaus mukaan lukien - kielelliset (mentaaliset)työkalut ovat keskeisiä ongelmanratkaisun välineitä". NLP:ssä taas muistutetaan siitä, minkä mekanismien kautta kieli vaikuttaa mieleen. Kyseessä on kielen vaikutus hermoverkkoihin ja sitä kautta mielikuviin. Sana ohjaa muistiamme ja elävöittää mielikuvia, ajatuksia ja tunteita (Kauppi 1994).

Käytännössä kielen merkitys ohjauksessa näkyy selvimmin ohjaajan tekemissä kysymyksissä. Kysymysten avulla ohjaaja kiinnittää asiakkaan huomion esimerkiksi poikkeuksiin, tavoitteisiin ja ratkaisuihin mieluummin kuin harmeihin ja ongelmiin. Hollantilainen tutkija Visser (2011) teki meta-analyysia erilaisista ratkaisukeskeisyyttä koskevista artikkeleista. Hän löysi 21 ratkaisukeskeisyyden kielellistä tekniikkaa. Näistä tavallisimpia ovat ihmekysymykset, poikkeuskysymykset, tarkentavat kysymykset ja asteikkokysymykset. Ihme -kysymyksellä (jos tapahtuisi ihme...) viritetään unelmien ja toiveiden maailma, poikkeus-kysymyksillä (missä tilanteissa ongelma on kuitenkin pysynyt poissa...) suunnataan asiakkaan huomio niihin kohtiin, jotka toimivat hyvin tai edes jotenkin, ja asteikkokysymyksillä tehdään abstrakteistakin asioista sellaisia, että niitä voidaan kielen avulla työstää eteenpäin (mikä on oma arviosi tämän kurssin läpikäymisestä asteikolla 1-10.).

Voimavarakeskeinen ohjaaja seuraa myös omaa kielen käyttöään. Tärkeää on tarkkailla, mikä osa kohtaamisesta on voimavaroihin keskittyvää ja mikä osa käsittelee ongelmia ja erityisesti ongelmien menneisyyttä. Tähän kohtaan sopii hyvin Hendenin (2008) "kello viiden sääntö"; ongelmapuhe sallitaan, jos suurin osa kohtaamisesta rakentuu voimavarapuheesta, eli kellotaulusta enintään viisi ensimmäistä tuntia saa olla ongelmapuhetta ja seitsemän tuntia keskitytään voimavarapuheeseen - mahdollisuuksiin, taitoihin, osaamisiin, myönteiseen tulevaisuuteen, edistymiseen.
Luottamus voimavaroihin ja kykyihin
Usko asiakkaan sisäiseen vahvuuteen muodostaa Lipchikin (2002, 15)mukaan ratkaisukeskeisyyden ytimen ja on samalla yksi vaikeimmista asioista muistaa käytännön asiakastyössä. Auttamisammattilaiset kokevat olevansa vastuussa asiakkaan ongelman helpottamisesta mahdollisimman nopeasti. Lipchik toteaa, että terapeutista tulee helposti kuin suojeleva äiti/vanhempi, joka haluaa suojata lastaan/asiakastaan elämän haasteilta tai kivuilta. Tämä koskee myös monia empaattisia ja lämpimiä ohjaustyön ammattilaisia. Mutta ohjaajan tai terapeutin jääminen pelkästään äiti-rooliin ei pitkään voimauta asiakasta. Tämä ohjausrooli on tärkeä vastavuoroisen suhteen rakentamisen alussa, mutta prosessin seuraavissa vaiheissa tarvitaan myös tutkimisen ja tarkentamisen taitoja (konkretisoidaan, sovitaan, tarkennetaan) sekä lopuksi toiminnan taitoja - asiakas itse aktivoituu toimintaan, aluksi mahdollisesti rohkaisun ja tuen avulla. Tähän vaiheittaiseen siirtymään tarvitaan luottamusta asiakkaan omaan sisäiseen voimaan.

Lipchik muistuttaa siitä, että vaikka ensin saattaa olla vaikea löytää asiakkaan vahvuuksia jo se että hän on yleensä onnistunut hakemaan apua (ohjausta, neuvontaa, terapiaa), ilmentää vahvuutta, joka kannattaa ääneen mainita. Ammatinvalintapsykologin työstäni muistan kokemuksia siitä, miten asiakkaat saattoivat yllättävästi tulla valmiin suunnitelman kanssa jo ensimmäisellä tapaamiskerralla. Ohjaajan tehtäväksi jäi sitten vain vahvistaa suunnitelma ja mahdollisesti tukea sen täytäntöönpanossa. Jokin ajanvarauksessa siis aktivoi asiakkaan omat voimat liikkeelle. Ratkaisukeskeisessä ohjauksessa yksi tärkeä kysymys keskittyykin siihen, mitä on jo tapahtunut ajan varaamishetken ja itse tapaamisen välillä.

Ratkaisukeskeisyys ja NLP rakentuvat vahvasti uskomukselle, että jokaisen elämässä on jotain joka toimii hyvin. Kyse ei aina ole suurista asioista. Koulussa huonosti menestyvää nuorta voi tukea kohdistamalla hänen huomionsa niihin seikkoihin, missä hän on onnistunut - vaikka vähänkin. Pienten askelten ja pienten muutosten näkeminen on keskeistä. Varsinkin suomalaisessa kulttuurissa palaute on helposti vain negatiivista ja vaatii harjoittelua nähdä asioiden hyvät puolet ja pienet edistymiset. Lisää harjoittelua vaatii tuoda ne esille myös ääneen sanomalla.
T oiveikkuuden ylläpitäminen
Toiveikkuus on ohjauksen yksi tärkeä lähtökohta. Mistä toivossa on kysymys? Snyder (2006) on tutkinut toivoa ja hän on jopa kehittänyt toivon mittaamisen asteikon (hope scale). Hänen näkemyksensä mukaan toivo on psyykkisen tahdonvoiman ja keinojen hallinnan summa, kun tavoite on olemassa. Ojanen (2007, 205) viittaa myös Snyderin tutkimuksiin ja kääntää hänen mallinsa mukavasti arjen kielelle:" toivo on realistista optimismia, johon kuuluu suunnitelmallisuus".

Minulta kysytään usein, miten asiakkaalle sanotaan että sinun ammatillinen suunnitelmasi on täysin epärealistinen. Olen saattanut vastata: ohjaajako sen määrittelee, ilman kristallipalloa ja selvänäkökykyjä? Edes ennakointitilastot eivät voi kertoa totuutta siitä, mikä ammatti voisi työllistää seuraavina vuosina. Näissä tilanteissa on mielestäni muitakin vaihtoehtoja kuin asiakkaan haaveiden romuttaminen. Ratkaisukeskeisestä näkökulmasta utopistiseltakin tuntuvat haaveet ovat käyttövoimaa, jotka pitävät elämää yllä ja niihin on tärkeää suhtautua arvostavasti. Usein olen näissä tilanteissa siirtynyt asiakkaani kanssa arvokeskusteluun: mikä tässä tavoitteessa tai unelmassa on tärkeää? Mitä muita vaihtoehtoja on, joiden avulla tämä sinulle tärkeä asia/arvo voi toteutua? Lähden siis mieluummin laajentamaan asiakkaan karttaa ja tuomaan esille muita vaihtoehtoja.

Entä jos ohjaajalla itsellään ei ole toivoa? Asiakkaat ovat hyvin herkkiä ohjaajan toiveikkuudelle ja ohjaajan oman toivon puute tulee helposti esille sekä kielellisesti että sanattomasti. Ohjaajan oman toivon ylläpitäminen on usein haaste. Oppilas tulee kerran toisensa jälkeen ohjaajan vastaanotolle eikä edelleenkään ole yhtään oppimistehtävää valmistunut. Asiakas tulee uudelleen ja uudelleen TE-toimistoon eikä elämässä ole tapahtunut käännöstä suuntaan eikä toiseen. Mitä näissä tapauksissa ovat ne pienet onnistumisen pilkahdukset? Se olisi tärkeä oppia näkemään. Eikä sitä osaa ellei ensin löydä toivoa omasta elämästään. Siksi on tärkeää huoltaa ensin itsensä ja tarkastella suhdetta omaan toivoon. Toivolla - ja valitettavasti myös toivottomuudella - on taipumusta tarttua.

Ajatus muutoksesta on varsinkin vaikeassa elämäntilanteessa elävälle asiakkaalle toivoa tuova näkökulma. Asiat muuttuvat, tilanteet vaihtelevat, tänään asiat voivat olla huonosti mutta huomenna taas paremmin. Sosiodynaamisessa ohjauksessa muutoksen painotus näkyy jo nimessä: "dynamic". NLP korostaa myös muutoksen näkökulmaa, esimerkiksi muistutetaan siitä, että sanoilla voi vihjata asiakkaalle elämän vaihtelevuudesta: Nyt tilanne on tämä, tänään sinusta tuntuu tuollaiselta.

Ratkaisukeskeiset ja NLP-tekniikat ovat toimivia, mutta ne ovat kuitenkin vain kuuntelemisen välineitä. Tärkeintä on herkkyys asiakkaan tilanteelle ja tunnelmille, vaikka kuinka "tietää", että pitäisi mahdollisimman nopeasti tarttua toiveikkuuteen. Elämässä on aina jonkin verran ahdistusta. Seligman (1999, 253) muistuttaakin tärkeästä asiasta: "jos haluat suhtautua myötätuntoisesti toisten murheisiin, älä aloita optimismilla, vaikka sen käyttäminen myöhemmin, sitten kun luottamuksellinen ja empaattinen suhde on syntynyt, saattaa olla avuksi". Pidän tärkeänä koulutuksissa saamaani neuvoa: ohjaajana ja terapeuttina kuuntele ensin huolta ja hätää.
Ohjauksen monipuoliset menetelmät
Kaikki voimavarakeskeiset näkökulmat suosivat monipuolisuutta. Luovuutta voi käyttää, huumori ja leikkisyyskään eivät ole haitaksi. Kuka on määrännyt että ohjausta pitäisi harjoittaa pöydän äärellä istuen? Voisiko lähteä ulos kävelylle tai puiston penkille keskustelemaan asioista? Ja miksi tässä visuaalisessa maailmassa uskotaan kuitenkin puheen kaikkivoipaisuuteen? Ohjauskouluttajana hämmästyn usein sitä, miten harvoin ammattilaiset käyttävät esimerkiksi visuaalisia menetelmiä - joskus kuvien (vaikkapa mind map asiakkaan kokonaistilanteesta) tai korttien käyttö voisi oikaista monta mutkaa ja nopeuttaa ratkaisujen syntymistä. Olemme monia aisteja käyttäviä olioita ja uskomus pelkkään auditiivisuuteen (se mitä asiakas on kuullut, menee perille) ei aina riitä.
Tulevaisuussuuntautuneisuus ja tavoitteet
Ihminen hahmottaa elämänsä menneisyyden, nykyisyyden ja tulevaisuuden kautta. Joskus vaikea ja raskas menneisyys on ihmiselle sellainen taakka, että nykyhetkessä eläminen tuottaa vaikeuksia. Voimavarakeskeiset näkökulmat tarkastelevat kyllä menneisyyttä, mutta lähinnä voimavarana. Mitä menneisyys on sinulle opettanut, keitä olivat lapsuutesi tärkeät henkilöt, minkä avulla olet selvinnyt kuitenkin tähän asti..tässä muutamia ratkaisukeskeisiä peruskysymyksiä menneisyyden tarkasteluun. Tavoitteet ja tulevaisuus ovat kuitenkin menneisyyttä keskeisempää. NLP:ssä määritellään hyvän tavoitteen askeleita. Peavy (1999) käy läpi järkevän päätöksenteon vaiheita. Ratkaisukeskeisyyden piirissä on kehitetty Reteaming-menetelmä (Ahola & Furman 2007), jossa tiiviisti hyödynnetään ratkaisukeskeisyyden perusasioita. Reteaming lähtee unelmista, etenee tavoitteisiin ja pienten askelten ja palautteen kautta kohti määränpäätä.

4. Lopuksi

Ratkaisukeskeisyys, NLP ja sosiodynaaminen ohjaus siis ovat ohjauksen toimintatapoja ja filosofisia näkemyksiä, joita ei varsinaisesti pidetä teorioina. Mutta näitä toimintatapoja sivuavia tutkimuksia on paljon. Vuosituhannen vaihteessa alkoiuudenlainen psykologinen tutkimussuuntaus, positiivinen psykologia tuoda tutkimustuloksiaan julki. Psykologian kiinnostuksen kohteena ovat aiemmin olleet ihmisen vaikeudet ja ongelmat, mutta positiivinen psykologia keskittyy ihmisen voimavaroihin ja kykyihin selviytyä ongelmistaan (Ojanen, 2007, 9-10, Mattila, A. & Aarnisalo, P, 2009, 10, Aspinwall, L. & Staudinger, U. 2006, 21). Positiivinen psykologia on tehnyt tutkimustyössään näkyväksi sitä, että vahvuuksiin keskittyminen ja myönteisten asioiden esiintuominen ovat tehokkaita ohjauksen ja terapian keinoja. Keskeisiä tutkijoita ovat esimerkiksi Martin Seligman (2002) ja Sonja Lyubomirsky (2008). Suomessa aiheeseen on paneutunut erityisesti Tampereen yliopiston emeritusprofessori Markku Ojanen (2007).

Ratkaisu- ja voimavarakeskeinen näkökulma vapauttaa ohjaajan tasaveroisempaan yhteistyöhön asiakkaan kanssa kuin ne lähestymistavat, joissa ohjaajan asiantuntijuus painottuu. Samalla on tärkeää tiedostaa, että ohjaajan ja asiakkaan suhteessa on aina mukana valtarakenne, halusipa sitä tai ei. Tämän valtasuhteen purkamiseksi tai lieventämiseksi voi olla hyvä ajatella ohjaussuhdetta asiantuntijuuden vaihtona: asiakas tietää omasta elämästään, minä ohjaajana ohjausprosessista ja erilaisista keinoista tukea häntä eteenpäin.

Tärkeää on myös erottaa populaaripsykologian käsite positiivinen ajattelu positiivisesta psykologiasta, joka nojautuu tutkimustuloksiin. Myös on viisautta muistaa, että voimavarakeskeisissä ajattelutavoissa ei pyritä unohtamaan tai vähättelemään elämän raskautta tai ihmisen ahdistusta. Itse käyttäisin mieluiten (NLP-koulutuksessa 1996 kuulemaani) määritystä "monipuolinen ajattelu", jossa kumpikaan puoli elämän todellisuudesta ei painotu liikaa. On tärkeää hyväksyä että on vaikeita aikoja ja elämänvaiheita. Mutta yhtä tärkeää on olla tietoinen myös toivosta ja vahvuuksista.

Voimavarakeskeiset näkökulmat ovat joustavia ja sallivia. Tämä tarkoittaa omassa asiakastyössäni sitä, että voin soveltaa kaikkia osaamiani menetelmiä, jotka tukevat asiakkaan omaa voimaantumista. Ohjaustyössä siis käytän tilanteen mukaan esimerkiksi ratkaisukeskeisten kysymysten lisäksi NLP-mielikuvamenetelmiä, Peavyn (1999) sosiodynaamisen ohjauksen harjoituksia ja visuaalisia tehtäviä, Yvonne Dolanin (2009) Pieniä askeleita, hyväksymis- ja omistautumisterapian ohjaustyöhön soveltuvia menetelmiä (Hayes & Smith 2009). Pääidea on se, että keskiössä ovat ihmisen omat voimat ja vahvuudet, eivät ongelmat. Ja kaikkein tärkeintä on toki se, että asiakas tulee autetuksi, saa hyvää palvelua ja pääsee elämässään eteenpäin. Vaikkapa ensin vain yhden askelen verran.

Kirjallisuutta

Aspinwall, L. & Staudinger, U. 2006. Ihmisen vahvuuksien psykologia. Helsinki: Edita

Coert V. 2011. 21 Solution-Focused Techniques. http://articlescoertvisser.blogspot.fi/2011/07/21-solution-focused-techniques.html

Dolan, Y. 2009. Pieni askel. Tie hyvään elämään traumaattisen kokemuksen jälkeen. Helsinki: Lyhytterapiainstituutti Oy.

Furman, B. & Ahola, T.2007. Onnistuminen on joukkuelaji. Reteaming -valmentajan käsikirja.Helsinki: Lyhytterapiainstituutti Oy

Hayes, S. C. & Smith, S. 2009. Vapaudu mielesi vallasta ja ala elää. Suomen Käyttäytymistieteellinen Tutkimuslaitos Oy.

Helle, L.2005. Ratkaisu- ja voimavarakeskeinen näkökulma vuorovaikutuksessa. Teoksessa Vilen, M, Leppämäki, P. & Ekström, L. Vuorovaikutuksellinen tukeminen sosiaali- ja terveysalalla. Helsinki: WSOY.

Henden, J. 2008. Preventing suicide. The Solution Focused Approach. Wiley.

Isaacs, W. 2001. Dialogi ja yhdessä ajattelemisen taito. Helsinki: Kauppakaari

Kauppi, T. 1994. Mitä kieli edellä, sitä mieli perässä. Teoksessa: Toivonen, V-M. & von Harpe, P. NLP Mielikirja. Kuinka muuttaa mieltään. Helsinki: ai-ai Oy

Lipchik, E.2002. Beyond technique in solution-focused therapy. New York: The Guilford Press

Lyubomirsky, S.2008. Kuinka onnelliseksi? Uusi tieteellinen lähestymistapa. Helsinki: Basama Books

Malinen, T.2001. Ajattelutankista uuteen terapiaan - ratkaisukeskeisen työtavan ja teorian kehityksestä. Ratkes, 2-3/2001, 28-37

Mattila, A.2006. Näkökulman vaihtamisen taito. Helsinki: WSOY.

Ojanen, M.2001. Ilo, onni, hyvinvointi. Helsinki: Kirjapaja Oy.

Ojanen, M. 2007. Positiivinen psykologia. Helsinki: Edita.

Peavy, R.V. 2001. Elämäni työkirja. Helsinki. Psykologien kustannus Oy

Peavy, R.V. 1999. Sosiodynaaminen ohjaus. Helsinki: Psykologien kustannus Oy.

Peavy, R.V. 2006. Sosiodynaamisen ohjauksen opas. Helsinki: Psykologien kustannus Oy

Riikonen, E. & Smith, G. M. 1998. Inspiraatio ja asiakastyö. Tampere: Vastapaino

Seligman, M. 1999. Optimistin käsikirja. Helsinki: Otava.

Seligman, M.2008. Aito onnellisuus. Helsinki: Art House

Snyder, M. 2006. Approaching hope. http://www.sgiquarterly.org/feature2006Jan-2.html

Toivonen, V-M. 1994. Teoksessa: Toivonen, V-M. & von Harpe, P. NLP Mielikirja. Kuinka muuttaa mieltään. Helsinki: ai-ai Oy

Kirjoittaja:

Merja Niemi-Pynttäri
Kehittämisasiantuntija, psykologi, psykoterapeutti
Koulutus- ja kehittämiskeskus Salmia

# data[].attributes.attachment_link.description
Merja Niemi-Pynttäri Opiskeluun, ammatinvalintaan ja työuralla etenemiseen liittyvä ohjaustyö on vaativaa ihmissuhdetyötä, jossa käsitellään monenlaisia ihmisen henkilökohtaiseen elämään, selviytymiseen, työttömyyteen, osaamiseen liittyviä asioita. Ohjaajan työtehtävästä ja pohjakoulutuksesta taas riippuu, millä syvyystasolla hän näitä asioita asiakkaansa kanssa käsittelee. Joka tapauksessa ohjaaja tarvitsee työnsä tueksi kokoavan näkemyksen, taustateorian, joka auttaa häntä kytkemään asiakastyössä kuulemansa asiat, omat tunteet ja toiminnat laajempaan viitekehykseen.

# data[].attributes.attachment_link.title
Visuaaliset menetelmät ohjauksessa - PDF

# data[].attributes.attachment_link.description
Visuaaliset menetelmät ohjauksessa Sujuva-hankkeen seminaari Vahvuudet, unelmat, tulevaisuus! Pe Hello! Ota paperi A4 ja kynä pöydältä. Piirrä paperille kuva aiheesta minä ohjaajana (omakuva).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Get to Know Your Strengths

The VIA Survey of Character Strengths is a free self-assessment that takes 10 minutes and provides a wealth of information to help you understand your best qualities. VIA Reports provide personalized, in-depth analysis of your free results, including actionable tips to apply your strengths to find greater well-being.

Activate Your Strengths

# data[].attributes.attachment_link.title
VIA Character Strengths Survey & Character Reports

# data[].attributes.attachment_link.description
Do you know your character strengths? Once you do, you'll be empowered to face life's challenges, work toward goals and feel more fulfilled, personally and professionally. Take the free personality assessment test from the VIA Institute on Character so you can discover your strengths today.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ruori on ohjauksen ja pedagogisen tuen tarpeen arviointityökalu, jonka ovat kehittäneet ammatillisten erityisoppilaitosten asiantuntijat. Ruori-arviointi soveltuu käytettäväksi esimerkiksi nivelvaiheen ohjauksessa (esim. koulutuskokeiluissa tai tutustumisjaksoilla), opiskelijavalinnassa, opintojen alkutilanteen kartoituksessa sekä HOJKSin laadinnassa.

Ruori-arvioinnissa opetus- ja ohjaushenkilöstö sekä opiskelija verkostoineen voivat osallistua ohjauksen ja pedagogisen tuen tarpeen arviointiin jollakin tietyllä koulutusalalla, opinnoissa yleensä tai esimerkiksi asuntola-asumisessa. Arviointi toteutetaan sähköisellä kyselyllä, jossa vastataan valitsemalla annetuista vaihtoehdoista sopivin.

Ruori-arviointi on jaettu neljään osa-alueeseen, jotka ovat:
1. Kiinnostus opiskeluun / koulutusalaan
2. Opiskeluvalmiuden alalle / opiskeluun
3. Yhteistyötaidot
4. Arkielämän taidot ja asumisen taidot

Tutustu Ruori-arviointityökaluun

Ruori-arviointityökalu on vapaasti hyödynnettävissä. Työkalun sisältöön ja soveltamiseen voi tutustua Ammattiopisto Luovin tutustumiskoulutuksissa, joita järjestetään sekä organisaatiokohtaisesti räätälöityinä että avoimina tilaisuuksina. Tulevat avoimet koulutukset löytyvät koulutuskalenterista.

Lisätietoa ja Ruori-työkalun löydät Luovin koulutuskokeilut-sivuilta

Perehdytystä Ruori-arviointityökalun käyttöönottoon

Tutustumiskoulutuksen lisäksi meiltä on mahdollista tilata konsultaatiota Ruorin käyttöönottoon, hyödyntämiseen ja soveltamiseen omassa organisaatiossa. Muista myös suositut HOJKS-koulutukset ja työpajat, joissa käytännössä perehdytään asetusten mukaisen HOJKSin sisällön tuottamiseen asiantuntijan ohjauksessa.

Ruori-arviointityökalusta lisätietoa antavat
Riina Karvonen
opiskelija-asiainpäällikkö
p. 040 319 3185
Riina.karvonen(a)luovi.fi

Jaana Heikkinen
opintoneuvoja
p. 040 319 3625
jaana.s.heikkinen(a)luovi.fi

Ruori-koulutuksista ja muista asiantuntijapalveluista lisätietoa antaa
Sanna Wenström
koulutuskoordinaattori
p. 040 319 3326
sanna.wenstrom(a)luovi.fi

# data[].attributes.attachment_link.title
Ruori - ohjauksen ja pedagogisen tuen tarpeen arviointi - Ammattiopisto Luovi

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruori on ohjauksen ja pedagogisen tuen tarpeen arviointityökalu, jonka ovat kehittäneet ammatillisten erityisoppilaitosten asiantuntijat. Ruori-arviointi soveltuu käytettäväksi esimerkiksi nivelvaiheen ohjauksessa (esim. koulutuskokeiluissa tai tutustumisjaksoilla), opiskelijavalinnassa, opintojen alkutilanteen kartoituksessa sekä HOJKSin laadinnassa. Ruori-arvioinnissa opetus- ja ohjaushenkilöstö sekä opiskelija verkostoineen voivat osallistua ohjauksen ja pedagogisen tuen tarpeen arviointiin jollakin tietyllä koulutusalalla, opinnoissa yleensä tai esimerkiksi asuntola-asumisessa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Opettaja uraohjaajana -koulutus, JAMK AOKK, Riikka Michelsson, opettajankouluttaja

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tämä osio sisältää lastensuojelutyössä käytettäviä työvälineitä ja -menetelmiä ja ne on jaoteltu erikseen.

Lastensuojelussa käytetään paljon erilaisia työvälineitä ja työmenetelmiä. Työvälineet ovat yksittäisiä työtä auttavia välineitä, kuten kortit, erilaiset listat, lomakkeet tai tehtävät. Lastensuojelussa käytetyt työmenetelmät ovat laajempia kokonaisuuksia, joissa on määritelty periaatteita, prosessia ja tapaa, jolla menetelmää käytetään. Työmenetelmien taustalla on useimmiten tutkimus- ja kehittämistyötä ja menetelmät ovat kokonaisvaltaisia työtapoja. Kunkin menetelmän sisällä voidaan käyttää erilaisia välineitä.

Useimmat työmenetelmät ovat sovellettavissa eri vaiheisiin lastensuojelutyössä. Lastensuojelun työnprosessien eri vaiheisiin on olemassa useita vaihtoehtoisia tai rinnakkaisia työmenetelmiä.

Työmenetelmät lastensuojelutyön tukena

Tärkeämpää kuin se, mitä menetelmää käytetään, on se, mihin tuloksiin menetelmää hyödyntämällä päästään. Menetelmät sinällään eivät ole oikotie positiivisiin muutoksiin. Työmenetelmät ovat vain työkaluja, joiden käyttäjällä tulee ensin olla lastensuojelutyössä tarvittavia tietoa ja taitoja. Näihin taitoihin kuuluu muun muassa kyky olla asiakkaan kanssa vuorovaikutussuhteessa.

Erilaisia menetelmiä ja välineitä kannattaa kokeilla rohkeasti ja niiden käyttöä voi harjoitella työkavereiden kanssa tai asiakkaiden kanssa. Esimerkiksi erilaisia kortteja voi käyttää vaikka työyhteisön palaverissa. Työmenetelmiä ja -välineitä voi soveltaa ja kehittää omiin käyttötarkoituksiin sopiviksi esimerkiksi käytettävissä olevien resurssien mukaisesti.

Menetelmien juurtuminen osaksi työkäytäntöjä tapahtuu vain niitä käyttämällä

Ei ole taloudellista eikä tehokasta yrittää oppia ja hallita kaikkia mahdollisia työmenetelmiä. Tietyn menetelmän aktiivinen käyttö mahdollistuu sillä, että sopivia menetelmiä on rajattu määrä, jolloin niistä tulee luonteva osa työskentelyä. Esimerkiksi läheisneuvonpito ja ennakointidialogit sopivat työmenetelminä moniin tarkoituksiin. Jotta koollekutsujilla tai verkostokonsulteilla kehittyisi oma osaaminen, tarvitaan menetelmän käyttöä säännöllisesti. Menetelmien juurtuminen osaksi työkäytäntöjä tapahtuu vain niitä käyttämällä.

Dialogisuus ammattilaisen ja perheen välillä

Työmenetelmien ja -välineiden käytössä dialogin syntyminen on keskiössä. Dialogissa hyväksytään, että ihmisillä on erilaisia näkemyksiä eikä kenenkään näkemys voi olla kokonainen totuus. Parhaat ja luovimmat ratkaisut eri tilanteisiin löytyvät, kun erilaisille näkemyksille annetaan tilaa sekä osapuolet saavat kokemuksen kuulluksi tulemisesta. Siksi myös lasta, nuorta ja perhettä olisi hyvä opetella kuuntelemaan heitä koskevissa palveluissa.
Dialogisuus ammattilaisen ja perheen välillä (Lapset, nuoret ja perheet - Kasvun kumppanit)

Työyhteisön sitoutuminen ja kouluttautuminen

Toinen merkittävä välineiden ja menetelmien käytön juurtumista edistävä tekijä on, että menetelmän käyttöön sitoudutaan koko työyhteisössä. Jos esimerkiksi päätetään ottaa video-ohjaus käyttöön, on siihen hankittava koulutusta ja videokuvauksessa tarvittava välineistö. On tarkoituksenmukaista ja taloudellista, että silloin myös sitoudutaan siihen, että aina kun video-ohjaus on asiakastyössä tarpeen, niin sitä käytetään.

Kun työyhteisön jäseniä kouluttautuu uuden menetelmän käyttämiseen, kannattaa sopia, että koulutuksen käytyään kaikki käyttävät menetelmää aktiivisesti tietyn ajan. Määräajan jälkeen työyhteisössä arvioidaan, onko järkevää ottaa menetelmä pysyvästi käyttöön. Arvioinnissa huomioidaan, mihin työmenetelmä on sopinut, miten sitä voisi muokata paremmin juuri meille sopivaksi jne.

Moniammatillisessa yhteistyössä on tärkeää jakaa tietoa ammattilaisten kesken myös siitä, mitä menetelmiä ja välineitäkin asiakkaiden kanssa käytetään. Yhteistyön sujumisen kannalta on hyvä tietää, millä keinoilla ja millä orientaatiolla kukin taho työskentelee. Asiakkaan kannalta ei ole kovin mielekästä, mikäli menetelmällinen orientaatio on yhteistyökumppaneilla kovin erilainen tai toisaalta välineet aivan samat (pelata vaikkapa Valovoimapeliä ensin perhetyöntekijän kanssa ja sitten perheneuvolassa).

# data[].attributes.attachment_link.title
Työmenetelmät ja -välineet - Lastensuojelun käsikirja - THL

# data[].attributes.attachment_link.description
Tämä osio sisältää lastensuojelutyössä käytettäviä työvälineitä ja -menetelmiä ja ne on jaoteltu erikseen. Lastensuojelussa käytetään paljon erilaisia työvälineitä ja työmenetelmiä. Työvälineet ovat yksittäisiä työtä auttavia välineitä, kuten kortit, erilaiset listat, lomakkeet tai tehtävät. Lastensuojelussa käytetyt työmenetelmät ovat laajempia kokonaisuuksia, joissa on määritelty periaatteita, prosessia ja tapaa, jolla menetelmää käytetään.

# data[].attributes.attachment_link.description
Osuvuutta ja kysyntälähtöisyyttä aikuisopiskeluun tieto-, neuvonta- ja ohjauspalveluiden valtakunnallisella kehitysohjelmalla -kehittämisohjelmaa toteutettiin vuosina 2008-2014. Siinä kehitettiin aikuisten tieto-, neuvonta- ja ohjauspalveluita Suomessa, ja siihen kuului parhaimmillaan 51 projektia Manner-Suomen ja 4 projektia Itä-Suomen alueella. Kehittämisohjelma toimi Euroopan sosiaalirahaston, työ- ja elinkeinoministeriön, opetus- ja kulttuuriministeriön sekä ELY-keskusten rahoituksella.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ELÄMÄNTAITOJA HYVÄÄN, ONNELLISEEN JA MERKITYKSELLISEEN ELÄMÄÄN

Elämäntaidot ovat opittavia ja harjoiteltavia hyvinvointitaitoja, joiden avulla voimme elää hyvää, onnellista ja merkityksellistä elämää. Elämäntaidot perustuvat positiiviseen psykologiaan ja hyvinvointitutkimuksiin. Opimme elämäntaitoja koko elämän ajan. Parhaiten elämäntaitojen positiivinen oppiminen tapahtuu yhteydessä toisten ihmisten kanssa.

Koulussa elämäntaitoja voidaan opettaa, oppia ja vahvistaa monin tavoin. Tärkeintä on lähteä pohtimaan elämäntaitoja ja hyvinvointia yhdessä turvallisen, myönteisen ja kannustavan aikuisen kanssa, joka on valmis tutkimaan aiheita avoimesti ja inhimillisesti yhdessä oppilaiden kanssa. Tarjoamme opettajille ja kasvattajille laajan ja perusteellisen koulutuksen elämäntaitojen ja hyvinvointiopetuksen kokonaisuudesta. Voit tutustua elämäntaito-opetuksen koulutusohjelmaan täällä:
http://www.positiivinenoppiminen.fi/opettajan-koulutus/

# data[].attributes.attachment_link.description
Elämäntaidot ovat opittavia ja harjoiteltavia hyvinvointitaitoja, joiden avulla voimme elää hyvää, onnellista ja merkityksellistä elämää. Elämäntaidot perustuvat positiiviseen psykologiaan ja hyvinvointitutkimuksiin. Opimme elämäntaitoja koko elämän ajan. Parhaiten elämäntaitojen positiivinen oppiminen tapahtuu yhteydessä toisten ihmisten kanssa. Koulussa elämäntaitoja voidaan opettaa, oppia ja vahvistaa monin tavoin.

# data[].attributes.attachment_link.description
Pelastakaa Lapset ry:n Suunta-palvelu on 15-25-vuotiaille nuorille suunnattu anonyymi valtakunnallinen tieto- ja neuvontapalvelu, joka tarjoaa tukea koulutukseen sekä työelämään liittyvissä asioissa. Suunnan chat-palvelu on auki 15 tuntia viikossa, sunnuntaista torstaihin 18-21. Sivustolla on lisäksi 24/7 yhteydenottolomake. Suunta vaikuttaa myös Twitterissa: @Suunta_palvelu, FB: @Suuntapalvelu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Opiskeluhyvinvointi-video on tehty Opetushallituksen rahoittamassa Opiskelijahuoltolain toimeenpanon tuki -hankkeessa. Hankkeen toteutettavien toimenpiteiden tavoitteena oli opiskelijoiden hyvinvointia edistävien opiskeluhuollon toimintamallien ja materiaalien kehittäminen, käyttöönotto ja levittäminen. Videota esitettiin mm. Turun ammatti-instituutin koulutaloissa Hyvä olo -rundin yhteydessä.

Turun ammatti-instituutin opiskelijat ja humoristiset (fiktiiviset) opettajahahmot kertovat näkemyksiään opiskeluhyvinvoinnista.

Lyhennetty versio edellisestä, jossa nuoret kertovat näkemyksiään opiskeluhyvinvoinnista

Videot ovat hyvä apu oppitunneilla herättelemään keskustelua opiskeluhyvinvoinnista. Tavoitteena on pohtia opiskeluhyvinvointia ja sitä, miten sitä voitaisiin parantaa.
Käytännön toteutus

Katsotaan yhdessä opiskeluhyvinvoinnin video.

Opiskelijat jaetaan kahden tai kolme hengen ryhmiin. Ryhmille jaetaan yksi kerrallaan alla olevat kysymykset, joihin opiskelijat miettivät yhdessä vastauksia.
Kysymykset:

Mitä on hyvinvointi?

Mitä on hyvinvointi koulussa?

Mitkä asiat aiheuttavat pahoinvointia koulussa?

Mikä koulussa on ollut kivaa?

Vastaukset kootaan taululle kysymys kerrallaan. Lopuksi keskustellaan, miten arjen hyvinvointia ja hyvinvointia oppilaitoksessa voidaan kehittää.

Opettaja tai ohjaaja vie oppilaitoksen hyvinvointia parantavat ehdotukset eteenpäin koulutalon tai oppilaitoksen opiskeluhyvinvointiryhmiin.
Vinkki
Tärkeä osa opiskeluhyvinvointia on viihtyminen opiskeluryhmässä ja koulussa. Vinkkejä ryhmäyttämiseen saat www.ryhmayttaminen.fi -sivulta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Opiskeluhyvinvointi-video on tehty Opetushallituksen rahoittamassa Opiskelijahuoltolain toimeenpanon tuki -hankkeessa. Hankkeen toteutettavien toimenpiteiden tavoitteena oli opiskelijoiden hyvinvointia edistävien opiskeluhuollon toimintamallien ja materiaalien kehittäminen, käyttöönotto ja levittäminen. Videota esitettiin mm. Turun ammatti-instituutin koulutaloissa Hyvä olo -rundin yhteydessä. Turun ammatti-instituutin opiskelijat ja humoristiset (fiktiiviset) opettajahahmot kertovat näkemyksiään opiskeluhyvinvoinnista.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Yhdentoista korkeakoulun verkosto pureutuu kolmeen ydinteemaan konkreettisten toimintamallien ja tutkimuksen avulla.

Kehityksellinen kolmoiskierre

Hanke koostuu kolmesta toisiaan tukevasta ja toisiinsa nivouvasta kokonaisuudesta.

1 Hyvään alkuun - ohjaustoimia ja työelämäorientaatiota alusta alkaen

Kohteena on opiskelijan kiinnittyminen akateeminen ja sosiaalinen korkeakouluyhteisöön ohjausta kehittämällä.

Omaopettajien ohjausosaamisen vahvistaminen koulutussisältöjä uudistamalla (ml. opiskelun esteiden tunnistaminen, työelämä- ja uraohjausosaamisen kehittäminen)

Opiskelijatuutoreiden valmentaminen vertaisryhmätoimintaan

Toimintamalleja ja työkaluja opiskelijoille osaamisen tunnistamiseen ja sanoittamiseen sekä työelämätiedon hankkimiseen

Vuorovaikutteisten menetelmien (kontakti- ja verkko-ohjauksessa) kehittäminen ja hyödyntäminen opintojen alusta alkaen.

Tutustu täällä tarkemmin.

2 Pedagogiikkaa ja pelivälineitä - osallisuutta, ohjausvälineitä ja oppimisanalytiikkaa

Kohteina ovat yhteisöllinen pedagogiikka, opiskelutaidot ja oppimisen analytiikka.

Monitieteinen opettajaverkosto: Osallistavien pedagogisten toimintamallien kokeilu ja arviointitiedon jakaminen;

Opiskelukyky, -motivaatio ja -taidot: Verkkopohjaisten arviointi- ja ohjausvälineiden edelleen kehittäminen ja laajempi hyödyntäminen ohjausprosessissa;

Oppimisanalytiikka opetuksen, oppimisen ja ohjauksen tukena: opiskelijan edistymisen monitorointi; oikea-aikaisen palautteen saaminen; visualisointi, konkretisointi ja suhteutus tavoitetilaan; tutkimusdatan analysointi; kytkentä osaksi ohjausta (HOPS, ePortfolio).

Tutustu täällä tarkemmin.

3 Unelmana esteetön opiskelu - saavutettavuuden pedagogiikkaa ja peruskriteeristöt

Kohteena on henkilöstön osaamisen vahvistaminen opiskelijoiden moninaisuuden tunnistamiseksi:

saavutettavuuden pedagoginen kehittämisohjelma

kriteeristö saavutettavuuden lisäämiseksi.

Tutustu täällä tarkemmin.

Yhteisöllisyys on hankekokonaisuuden perusta ja läpikulkeva periaate

Hankkeessa kutsutaan mukaan ja osallistetaan opettajia, opiskelijoita ja tukihenkilöstöä uusien työmuotojen ja oppimisympäristöjen kehittämiseen. Erityistä huomiota kiinnitetään kuitenkin hanketoimijoiden yhteisöllisyyden vahvistamiseen, jota tukee kaikkia yhteistyökorkeakouluja edustava ohjausryhmä opiskelijajäsenineen. Yhteisöllisyyttä tukee myös tarkistuspisteet, jotka toteutetaan työpajoina ja seminaareina.

Yliopistoyhteisöä osallistamalla luodaan verkostomaisia toimintamalleja, joilla kehitetään yhteisöllisiä pedagogisia ratkaisuja, myös digitaalisissa oppimisympäristöissä. Opiskelijat toimivat aktiivisina asiantuntijoina toteutuksen kaikissa vaiheissa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Yhdentoista korkeakoulun verkosto pureutuu kolmeen ydinteemaan konkreettisten toimintamallien ja tutkimuksen avulla. Kehityksellinen kolmoiskierre Hanke koostuu kolmesta toisiaan tukevasta ja toisiinsa nivouvasta kokonaisuudesta. 1 Hyvään alkuun - ohjaustoimia ja työelämäorientaatiota alusta alkaen Kohteena on opiskelijan kiinnittyminen akateeminen ja sosiaalinen korkeakouluyhteisöön ohjausta kehittämällä. Omaopettajien ohjausosaamisen vahvistaminen koulutussisältöjä uudistamalla (ml.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kiipulan koulutus- ja kuntoutuskeskus, Riikka Michelsson, uracoach ja kouluttaja

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sivustolta löydät tietoa siitä, millaisissa tehtävissä yliopistoissa ja ammattikorkeakouluissa opiskelleet työskentelevät. Palvelu on korkeakoulujen tuottama.

Perinteinen työpäivä koostuu sähköpostien läpikäymisestä, palavereista ja suunnittelemisesta, sekä joskus myös opet...

Teen vaativia tuloverotuksen valvontatehtäviä ja toimin virkailijoiden tukena verotuksen aineellisissa kysymyksissä...

Työ- ja toimintakyvyn arviointia, tavoitteiden asettamista ja seurantaa, asiakkaiden koulu- ja työelämänpolun etene...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kuvat: Juuso-Valtteri Kivimäki

"Uraohjaukseen hakeutuvilla opiskelijoilla on esimerkiksi motivaatio-ongelmia ja oppimisvaikeuksia", uraohjaaja Kirsi Vallius-Leinonen avaa.

Vain pieni osa opiskelijoista käyttää Itä-Suomen yliopiston urapalveluja, jotka tarjoavat tukea opinnoissa ilmeneviin pulmiin sekä auttavat työllistymisessä. Osittain kyse on tiedon puutteesta, mutta myös niukoista resursseista. Noin 15 000 opiskelijan palveluissa työskentelee kolme uraohjaajaa, joista kaksi Joensuun kampuksella.

Urapalveluiden koordinoinnista ja kehittämisestä vastaava uraohjaaja Kirsi Vallius-Leinonen kertoo, että palvelu on tarkoitettu monenlaisten opintoihin liittyvien kysymysten käsittelyyn, ei pelkästään työnhakupohdintoihin.
"Tyypillisesti uraohjauksen tarpeet liittyvät työllistymiskysymysten ohella erilaisiin valintoihin tai siirtymiin opinnoissa", Vallius-Leinonen sanoo.

Vallius-Leinonen pitää lähtökohtana, että oppiaineet pystyisivät hoitamaan perusuraohjauksen osana kunkin opiskelijan opintoja. Tällöin urapalveluissa keskityttäisiin enemmänkin erityiskysymyksiin tai tiedekuntarajat ylittävään ohjaukseen, joihin ei oppiaineissa välttämättä ole osaamista.

Uraohjaukseen hakeutuvilla opiskelijoilla on hyvin usein opintoihin liittyvien kysymysten lisäksi muun muassa motivaatio-ongelmia, oppimisvaikeuksia ja erilaisia neuropsykiatrisia pulmia.
"Tällaiset ongelmat vaikeuttavat opintojen etenemistä suunnitellusti, mikä taas johtaa siihen, että oman alan opinnot voivat tuntua ylivoimaisilta tai jopa vääriltä. Juuri tähän tarpeeseen pilotoimme tänä keväänä Otetta opintoihin -ryhmää", Vallius-Leinonen toteaa.

Henkilökohtaisen ohjausajan varaa keskimäärin 150 opiskelijaa lukuvuodessa. Todellisia käyntejä on kuitenkin lähemmäs 250.
"Osa opiskelijoista käy kerran, osa 2-3 kertaa. Lisäksi oppiaineiden pyynnöstä käymme pitämässä eri ryhmille urasuunnitteluun ja työnhakuun liittyviä alustuksia ja työpajoja, joiden kautta tavoitamme muutamia satoja opiskelijoita lukuvuosittain."

Ajan voi varata UEF:n sivuilta löytyvällä e-lomakkeella. Jonotusaika on tällä hetkellä kahdesta kolmeen viikkoa. Tilanne riippuu kuitenkin opiskelijan asian kiireellisyydestä. Hektisintä urapalveluissa on yleensä syyskuussa ja tammikuussa. Vallius-Leinonen pitää resursseja valitettavan niukkoina.

"Tällä hetkellä käytössä on noin 2,5 henkilötyövuotta. Todellisuudessa meidän kolmen ohjaajan työaikaa on lisäksi suunnattu moniin muihinkin tehtäviin, jotka eivät suoranaisesti kuuluu urapalveluihin."

Henkilökohtaisen ohjauksen lisäksi urapalveluissa on tarjolla erilaisia opintojaksoja, joille osallistuu vuosittain reilut 200 opiskelijaa.
"Gradutallitoiminnassa sekä Otetta opintoihin -ryhmässä on tällä hetkellä yhteensä 60 opiskelijaa. Career Planning -kurssi on itseopiskelujakso, jonne voi ilmoittautua jatkuvasti läpi lukuvuoden. Siellä on vuosittain lähemmäs 100 opiskelijaa."

Työelämään siirtymisen tueksi tarjotuista kursseista Urasuunnittelu ja portfolio -kurssi (3 op) sekä Työnhakuvalmennus (3 op) ovat Vallius-Leinosen mukaan yleensä aina täynnä. Yhteen ryhmään voidaan ottaa enintään 40 opiskelijaa.

Urapalveluiden vaikuttavuutta on vaikea tarkasti mitata. Täyttyvät kurssit kuitenkin kertovat, että tarve on jatkuva ja kasvava. Myös eri tilanteissa kerätty palaute antaa jotain viitteitä vaikuttavuudesta.

"Kaikilta opintojaksoilta kerätään opintojaksopalaute. Välillä teemme palautekyselyjä myös henkilökohtaisessa uraohjauksessa käyneille. Pääsääntöisesti kysymme välittömän palautteen heti uraohjauskeskustelun jälkeen. Siinä kohtaa voi parhaiten myös vaikuttaa vielä kyseisen opiskelijan tarpeeseen, jos jotain on jäänyt kesken", Vallius-Leinonen kertoo.

Työllistymistä ja harjoittelumahdollisuuksia pohtiva voi käydä urapalveluiden ylläpitämällä Aarresaari-sivustolla, jonne työnantajat ilmoittavat harjoittelu- ja työpaikoista sekä graduhankkeista. Käyntejä Aarresaaressa on kuukausittain noin 8000. Tarjolla oli viime vuonna yli 5000 työpaikkaa ja yli 1600 harjoittelupaikkaa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kuvat: Juuso-Valtteri Kivimäki "Uraohjaukseen hakeutuvilla opiskelijoilla on esimerkiksi motivaatio-ongelmia ja oppimisvaikeuksia", uraohjaaja Kirsi Vallius-Leinonen avaa. Vain pieni osa opiskelijoista käyttää Itä-Suomen yliopiston urapalveluja, jotka tarjoavat tukea opinnoissa ilmeneviin pulmiin sekä auttavat työllistymisessä. Osittain kyse on tiedon puutteesta, mutta myös niukoista resursseista. Noin 15 000 opiskelijan palveluissa työskentelee kolme uraohjaajaa, joista kaksi Joensuun kampuksella.

# data[].attributes.attachment_link.description
Noodi on kokeellinen työkalu tulevaisuuden suunnitteluun, inspiraatioon ja tiedonhakuun. Noodi tekee koulutus- ja ammattipolut näkyväksi, sekä tarjoaa poikkeuksellisen laajasti tietoa eri ammateista ja tutkinnoista. Noodi on tarkoitettu tueksi kaikille, jotka pohtivat omaa tulevaisuuttaan.

# data[].attributes.attachment_link.description
Career coaching online -service is carried out based on Your individual needs. You will plan the content of your service together with the Spring House Career coach. The service consists of different online lectures and individual guidance via Skype and e-mail depending on your situation.

# data[].attributes.attachment_link.description
NäytönPaikka-nettipalvelu on sinulle tarkoitettu henkilökohtainen työväline, jonka avulla voit pysähtyä pohtimaan elämääsi. Käytettävissäsi on erilaisia työkaluja, kuten verkostokartta, aikajana ja valmis ansioluettelopohja.

# data[].attributes.attachment_link.description
Lataa tästä tehtävälista ja kirjoita ylös viisi ensimmäistä konkreettista askelta, joilla pääset eteenpäin. Työkalupakkeja eri elämäntilanteissa oleville Opintoja aloittavan työkalut Opiskelijan työkalut Työttömän työkalut Alanvaihtajan työkalut Yrityksen perustajan työkalut Kutsumus Kutsumuskartta Kokeile uusia juttuja Luonteenvahvuudet Flow-testi Ansaintamallin rakentaminen Tee kutsumuskartasta miellekartta Rakenna siilo Määrittele roolisi Rakenna visio Työnhaku Rakenna kontaktointilista Soita kontaktointipuhelu Tee ansioluettelo Tee LinkedIn-tili Yrittäjyys...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mazhr® yksilöille
Mazhr Is a Life Long Career Advisor
Mazhr auttaa kaikissa elämäntilanteissa, kun oma ura pohdituttaa. Se on tukenasi urapolkusi kaikissa vaiheissa, suunnittelet sitten opintojasi, etsit uutta suuntaa urallesi tai mietit työpaikan vaihtamista. Mazhr auttaa tunnistamaan ja tunnustamaan omat vahvuutesi ja tuo käyttöösi dynaamisen Mazhr Kortin. Mazhr Kortti on uudenlainen yhteenveto ansioluettelostasi sekä testatuista henkilökohtaisista ominaisuuksistasi. Voit nyt itse ensimmäistä kertaa osoittaa potentiaalisi verkostollesi sertifioitujen testien tuloksilla todennettuina. Voit muokata Mazhr Korttiasi tarpeesi mukaan ja jakaa sitä helposti suoraan palvelun sivulta.

Kun luot oman profiilin Mazhr:iin-, päätät aina tietojesi näkymisestä tai jakamisesta muille osapuolille. Jos päätät poistaa tilisi, poistuvat myös kaikki sinua koskeva, palvelussamme oleva data.

# data[].attributes.attachment_link.description
Mazhr Is a Life Long Career Advisor Mazhr auttaa kaikissa elämäntilanteissa, kun oma ura pohdituttaa. Se on tukenasi urapolkusi kaikissa vaiheissa, suunnittelet sitten opintojasi, etsit uutta suuntaa urallesi tai mietit työpaikan vaihtamista. Mazhr auttaa tunnistamaan ja tunnustamaan omat vahvuutesi ja tuo käyttöösi dynaamisen Mazhr Kortin. Mazhr Kortti on uudenlainen yhteenveto ansioluettelostasi sekä testatuista henkilökohtaisista ominaisuuksistasi.

# data[].attributes.attachment_link.description
Minna Kattelus - Uraohjaus. Yritys tarjoaa uraohjaus-, opinto-ohjaus- ja elämänsuunnittelun ohjauspalveluita yksityisille, oppilaitoksille ja yrityksille. Ohjauspalvelut ovat yksilöohjausta tai viertaisryhmäohjausta. Ohjausmenetelminä ovat visuaaliset, aktiiviset ja luovat menetelmät. Lisäksi yritys tarjoaa luento- ja koulutuspalveluita opinto-ohaajien koulutukseen ja täydennyskoulutukseen erilaisista ohjauksen teemoista ja menetelmistä esimerkiksi Kipinä-uraohjausmallista. Kipinä-uraohjausmallista on Minna Katteluksen ohjaamat ohjausvideot.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Näin viittaat tähän julkaisuun
Laajala, T. & Lehtelä, P-L. 2017. Uraohjausosaamisen kehittyminen osaamisperusteisessa opinto-ohjaajankoulutuksessa. ePooki. Oulun ammattikorkeakoulun tutkimus- ja kehitystyön julkaisut 26. Hakupäivä 10.11.2022. http://urn.fi/urn:nbn:fi-fe201702281902.
Miten uraohjausosaaminen kehittyy opinto-ohjaajankoulutuksen aikana? Tarkastelemme artikkelissa opinto-ohjaajaopiskelijoiden uraohjausosaamisen kehittymistä osaamisperustaisessa opinto-ohjaajankoulutuksessa. Kuvaamme samalla Oulun ensimmäisen osaamisperusteisen opinto-ohjaajankoulutuksen toteuttamisen perusperiaatteita. Lisäksi pohdimme ammattikorkeakoulun henkilöstön uraohjausosaamisen kehittämisen merkitystä.
Osaamisperusteisen opinto-ohjaajankoulutuksen toteutuksesta

Oulun ammatillisen opettajakorkeakoulun opinto-ohjaajankoulutuksessa toteutettiin ensimmäinen opiskeluryhmä osaamisperusteisesti vuosina 2015-2016. Osaamisperusteisuudessa keskiössä on opiskelijan osaaminen sekä opiskelijan osallisuus opintojensa suunnitteluun ja toteutukseen. Opiskelijalla on vastuu henkilökohtaistetussa opintopolussaan tavoitteiden asettamisesta, opintojen suunnittelusta ja toteutuksesta sekä osaamisensa arvioinnista. Osaaminen arvioidaan, tunnistetaan ja tunnustetaan yhteisessä prosessissa tuutoreiden kanssa . Käytännössä opinnot alkavat osaamisen itsearvioinnilla ja henkilökohtaisen opintopolun suunnittelulla. Itsearvioinnin perusteella opiskelija suunnittelee, miten kehittää ja millä tavoin osoittaa osaamistaan opintojen aikana. Saavutetun osaamisen osoittaminen toteutuu opiskelijan valinnan mukaan eri tavoin. Opintojen lopussa arvioidaan oman osaamisen kehittyminen. Opinto-ohjaajankoulutuksen opetussuunnitelmaan sisältyvä uraohjaus oli yksi itsearvionnin kohteena oleva osaamisen sisältö. Sen merkitys opinto-ohjaajan työssä on oleellinen.

Systeemiteoreettinen lähestyminen uraohjaukseen

Tässä luvussa käsittelemme systeemiteoreettista näkökulmaa uraohjaukseen. Tämän päivän työelämä näyttäytyy muuttuvana ja ennakoimattomana. Epävarmuus vaatii yksilöltä kykyä suunnata uraansa uudelleen useammankin kerran elämänsä aikana. Nykyinen käsitys uraohjauksesta ei enää tarkoita uravalintaa tiettyihin työtehtäviin, vaan korostetaan yksilön omaa uran rakennuksen prosessia . Ohjaajan tehtävänä on toimia tässä prosessissa tukea tarjoavana kumppanina - ei uravalintaongelmien ratkaisijana.

Uran käsite on saanut erilaisen merkityksen, sen nähdään kattavan yksilön elämässä sekä julkisen että yksityisen alueen . Työelämään sijoittuvan uran sijaan tarkastellaan elämänuraa, jolloin urasuunnittelun käsite laajenee tarkoittamaan elämänsuunnittelua. Euroopan unionin neuvosto on määritellyt elinikäisen ohjauksen jatkuvaksi prosessiksi, jonka avulla kaikenikäiset kansalaiset pystyvät missä tahansa elämänvaiheessa tunnistamaan valmiutensa, taitonsa ja kiinnostuksensa, tekemään mielekkäitä koulutukseen ja ammattiin liittyviä päätöksiä sekä hallitsemaan yksilöllistä elämänkaartaan koulutuksessa, työssä ja muussa ympäristössä . Uutta ajattelua edustaa myös se, että uraohjauksen tehtävänä nähdään opiskelijan tukeminen urasuunnittelu- tai uranhallintaitojen kehittämisessä .

Urakehityksen ja uraohjauksen systeemiteoreettinen viitekehys tarjoaa uraohjaajille kartan tarkastella uraohjauksen teorioita ja reflektoida omaa toimintaa uraohjaajana. Näkemyksen mukaan sekä ohjaukseen saapuva yksilö, että ohjaaja muodostavat kumpikin oman urasysteeminsä (system of career influences), joka koostuu yksilöllisistä uraan vaikuttavista tekijöistä (esimerkiksi persoonallisuus, kiinnostus, kyvykkyys, terveys, sukupuoli, etninen tausta, arvot, minäkäsitys) sekä yksilön lähiyhteisöön kuuluvista viiteryhmistä (kuvio 1). Ohjattavan ja ohjaajan kohdatessa muodostuu uusi systeemi, uraohjauksen prosessi.

KUVIO 1. Urakehityksen ja uraohjauksen systeemiteoreettinen viitekehys (mukaillen KUVIO 1. Urakehityksen ja uraohjauksen systeemiteoreettinen viitekehys (mukaillen Patton, W. & McMahon, M. 1999. Career development and systems theory: A new relationship. Pacific Grove, California: Brooks/Cole.))

Systeeminen viitekehys ymmärtää sekä yksilön urapolun rakentumisen, että uraohjauksen osana laajempaa yhteiskunnallista systeemien kokonaisuutta. Ajallinen perspektiivi kuviossa 1 kaikkein ulompana sisällyttää kehykseen ajatuksen siitä, että menneisyys vaikuttaa nykyisyyteen ja ne yhdessä puolestaan rakentavat pohjaa tulevaisuudelle. Kyetäkseen tukemaan ohjattavaa hänen urasuunnitteluprosessissaan, on ohjaajan tiedostettava omaan uraprosessiinsa vaikuttavat tekijät. Hänen on tuotettava ensin itse oma uranarratiivinsa, jotta hän pystyy tukemaan ohjattavaa oman tarinansa sanoittamisessa. Uranarratiivi on henkilön kertomus siitä miten hänestä tuli se, joka hän on nyt urallaan ja miten hän itsensä tulevaisuudessa näkee. Tarinassa tärkeää ei ole vain urassa tapahtuneet muutokset, vaan erityisesti selitykset tapahtuneisiin muutoksiin. Tämä näkökulma jää usein vähäiselle huomiolle. Systeeminen näkemys painottaa, että ymmärtääkseen opiskelijaa ohjaajan on tärkeä tiedostaa oman urapolkunsa vaiheet ja tekijät, jotka niihin ovat vaikuttaneet. Ohjaajan tulee olla tietoinen siitä, että hän "tuo" ohjaukseen oman tarinansa ja opiskelija omansa. Nämä kumpikin vaikuttavat siihen millaiseksi ohjausprosessi rakentuu.

Systeeminen näkemys painottaa systeemien ja tasojen avoimuutta sekä jatkuvaa vuorovaikutusta. Esimerkiksi muutokset ohjaukseen saapuvan opiskelijan perhe- tai lähiyhteisösysteemissä saattavat vaikuttaa merkittävällä tavalla hänen ohjauksen tarpeisiinsa. Kuviossa 1 salama-symboli viittaa sattuman merkitykseen urapolun viitoittajana (vrt. ). Ohjauksessa on tärkeää, että ohjattavat oppivat tunnistamaan urapolulla erilaisia yllättäenkin eteen tulevia sattumia mahdollisuuksina ja tarttumaan niihin.

Uraohjaus osana oppilaitosten opinto-ohjausta

Uraohjaus on keskeisesti esillä koulutusorganisaatioiden ohjausta käsittelevissä suunnitelmissa ja strategioissa. Uraohjaus on aiemmin nähty perinteisesti oppilaitosten opinto-ohjaajan tehtävänä. Viime aikoina oppilaitosten ohjauspalveluissa on nostettu keskeiseksi koko henkilökunnan merkitys uraohjauksessa, "kaikki ohjaavat" -toimintamallin mukaan. Uraohjauksella tavoitellaan esimerkiksi keskeyttämisten vähenemistä, motivaation kohottamista ja sujuvaa siirtymistä työelämään. Uraohjausta tarvitaan koko opintopolun ajan, myös opintojen alkuvaiheessa. Uraohjauksen toteutuminen tulisi olla systemaattista, ei vain suunnitelmissa, vaan myös käytännön opetus- ja ohjaustyössä.

Oamkin ohjaussuunnitelma perustuu holistiselle opiskelijakeskeiselle ohjausmallille , jossa ammatillisen kasvun tukeminen ja urasuunnittelun ohjaus ovat yksi kolmesta ohjauksen pääsisältöalueesta. Urasuunnittelun ja ammatillisen kasvun ohjauksella tarkoitetaan prosessia, jolla tuetaan opiskelijan ammatti-identiteetin kehittymistä ja kehittyvää ymmärrystä siitä, miten hän voi hyödyntää opintonsa tulevassa ammatissaan. Henkilökohtaisten opintosuunnitelmien ja opinto-ohjauksen avulla opiskelijoita rohkaistaan monipuolisiin ja ennakkoluulottomiin valintoihin ja urasuunnitteluun . Ammatillisen kasvun tukemisen ja urasuunnittelun todetaan kytkeytyvän koko tutkinnon rakentamiseen. Opettajien roolia ammatillisen kasvun tukijana painotetaan. Tutkintovastaava puolestaan on avainasemassa ohjatessaan opiskelijaa valintojen teossa. Uraohjaus kuuluu koko opetus- ja ohjaushenkilöstön vastuulle opintojen hakeutumisvaiheesta valmistumiseen ja työhön siirtymiseen asti .

Organisaatioiden henkilökunnan uraohjausosaamisen kehittämiseen kiinnitetään huomioita. Tällä hetkellä on menossa useita eri hankkeita, joiden tavoitteena on uraohjauksen kehittäminen niin yksilö- kuin organisaatiotasolla. Esimerkkinä voidaan mainita valtakunnallinen ESR-hanke Amkista uralle, jossa Oamk on mukana osatoteuttajana. Uusissa opetussuunnitelmissa peruskoulussa ja toisella asteella painotetaan koko koulun yhteistä ohjaustehtävää. Myös uusin oppilas- ja opiskeluhuoltolaki korostaa ohjauksen yhteisöllistä vastuuta.

Uraohjausosaaminen opinto-ohjaajankoulutuksen alussa

Uraohjausosaaminen sisältää formaalista, praktista ja metakognitiivista osaamista. Uraohjausosaamiseen sisältyvä formaalinen tieto kattaa ura- ja ammatillisen kasvun teoreettiset lähtökohdat ja niiden ymmärtämisen. Praktinen osaaminen tulee näkyväksi ohjaustilanteissa, jolloin käytännössä sovelletaan uraohjausosaamista. Metakognitiivinen osaamisen tulee puolestaan esille oman uraohjausosaamisen itsearvioinnissa teorian kuin käytännön tasolla. Metakognitiivista osaamista tarvitaan myös uraohjauksen teorian ja käytännön yhdistämisessä ja soveltamisessa.

Oulun ammattikorkeakoulun ammatillisen opettajakorkeakoulun opinto-ohjaajankoulutuksen opetussuunnitelmassa uraohjauksen teoreettiset lähtökohdat sisältyvät yhtenä osaamistavoitteena laajempaan seitsemän opintopisteen kokonaisuuteen "Ohjausta hakevan toimijan tuntemus ja ohjaus eri elämänvaiheissa". Käytännön tasolla uraohjausta opinto-ohjaajaopiskelijat harjoittelivat yhteensä 19 opintopisteen laajuisissa ohjaus- ja verkostoharjoitteluissa. Uraohjaukseen liittyvät sisällöt ja näkökulmat voidaan osaamistavoitteisiin kirjattujen sisältöjen ohella nähdä myös opinto-ohjaajankoulutuksessa läpäisevänä teemana. Uraohjaukseen linkittyvät olennaisesti monet opinto-ohjauksen keskeiset teemat, kuten oppijan itsetuntemus, arvot, motivaatio ja kyvykkyys.

Tarkastelemme seuraavaksi kahdentoista opinto-ohjaajaopiskelijan uraohjausosaamisen kehittymistä opintojen alussa ja opintojen lopussa. Opinto-ohjaajan opinnot alkoivat itsearvioinnilla, jossa opiskelijat arvioivat omaa osaamistaan kunkin osaamistavoitteen näkökulmasta. Jokaiselle lähetettiin linkki Webropol-kyselyyn, jonka sai itsenäisesti täyttää. Aineistoon on valikoitu niiden opiskelijoiden alkuitsearviointi, jotka ovat valmistuneet artikkelin kirjoitusajankohtaan mennessä.

Itsearvioinnissa opiskelijoita pyydettiin arvioimaan oma osaamisensa noviisin, kehittyvän tai pätevän tasolla. Noviisin osaaminen määriteltiin tiivistäen sellaiseksi, että ohjaaja selviää ohjaustilanteista, mutta ei vielä pysty perustelemaan omaa toimintaansa ohjauksen viitekehyksessä. Kehittyvä opinto-ohjaaja kykenee jo reflektoimaan oman toimintansa ohjausteoreettisia perusteita. Pätevän opinto-ohjaajan toimintaan kuuluu oman toiminnan perustelun lisäksi vahva, omaa toimintaympäristöä kehittävä ja verkostotyötä edistävä ote. Alkuitsearvioinnissa tuli esille, että uraohjauksen teoriat eivät olleet opiskelijoille tuttuja (kuvio 2).

KUVIO 2. Uraohjausosaamisen itsearviointi opintojen alussa: "Ymmärtää keskeisimmät ammatillisen kasvun ja uraohjauksen teoriat"

Opiskelijat arvioivat olevansa joko noviisin tai kehittyvän tasolla uraohjausteorioiden hallinnassa. Kukaan ei arvioinut itseään uraohjauksen teorioiden ymmärtämisessä pätevälle tasolle.

Osa vastaajista tunnisti kuitenkin tehneensä käytännössä uraohjausta. Myös ammatillisen kasvun tukeminen oli osalle vastaajista ennestään tuttua. Tämä on ymmärrettävää, sillä opinto-ohjaajaksi opiskelevilla on paljon käytännön kokemusta opettajuudesta.

Warning: Declaration of Concrete5_Model_FileAttributeKey::getList() should be compatible with Concrete5_Model_AttributeKey::getList($akCategoryHandle, $filters = Array) in /opt/www/docs/epooki/concrete/core/models/attribute/categories/file.php on line 102

Warning: Declaration of Concrete5_Model_FileAttributeKey::add($at, $args, $pkg = false) should be compatible with Concrete5_Model_AttributeKey::add($akCategoryHandle, $type, $args, $pkg = false) in /opt/www/docs/epooki/concrete/core/models/attribute/categories/file.php on line 161

"Olen tehnyt uraohjausta, mutta en tunne teorioita."

Opinto-ohjaajaopiskelijat arvioivat tarvitsevansa osaamisen kehittämistä luonnollisestikin uraohjauksen teorioissa, mutta esiin nostettiin myös teorioiden soveltaminen käytännön ohjaustyöhön.

Itsearvioinnin jälkeen opiskelijat suunnittelivat kukin henkilökohtaisesti, miten hankkivat ja osoittavat osaamistaan kyseisessä osaamistavoitteessa. Uraohjauksen asiantuntemuksen hankkimisessa suurin osa opiskelijoista hyödynsi lähipäiviä yhtenä osaamisen hankkimisen tapana. Uraohjauksen teoreettisiin näkökulmiin syvennyttiin tiettynä lähipäivänä, niiden käsittelyssä hyödynnettiin opetuskeskusteluja ja ryhmätehtäviä. Opinnoissa lisäksi hyödynnettiin uraohjauksen menetelmiä koko opinto-ohjaajanopintojen ajan, niin tuutorien toteuttamissa hops-keskusteluissa kuin lähipäivillä toteutetuissa ryhmäharjoituksissa. Osa opiskelijoista syvensi osaamistaan lukemalla kirjallisuutta ja tutustumalla oppilaitosten opinto-ohjaajan tehtäviin. Uraohjauksen toteuttaminen konkretisoitui käytännössä ohjausharjoittelussa.

Uraohjausosaamisen itsearviointi opintojen päättyessä

Opintojen loppuarvioinnissa opiskelijoita pyydettiin arvioimaan omaa osaamistaan samassa osaamistavoitteessa kuin alkukyselyssäkin. Heitä pyydettiin myös perustelemaan sanallisesti, kuinka heidän uraohjausosaamisensa on kehittynyt koulutuksen aikana ja kuvaamaan perusteluna käytännön esimerkkejä ohjaustyöstä. Loppuarvioinnissa opiskelijat arvioivat osaamisensa kehittyneen kehittyvän ja pätevän tasolle, kukaan kyselyyn vastanneista ei arvioinut osaamistaan noviisin tasolle (kuvio 3).

KUVIO 3. Uraohjausosaamisen itsearviointi opintojen päättyessä: "Ymmärtää keskeisimmät ammatillisen kasvun ja uraohjauksen teoriat"

Arvioidessaan osaamistaan opiskelijoiden perustelut sisälsivät oman toiminnan pohdintaa uraohjauksen teorioita hyödyntäen. He tarkastelivat sitä, kuinka urateoriat olivat syventäneet heidän ymmärrystään oman urapolun vaiheista ja omasta urasuunnitteluprosessista.

Merkille pantavaa on, että usea opinto-ohjaajaopiskelija totesi loppuarvioinnissa koulutuksessa käsitellyn suunnitellun sattuman teorian puhutelleen itseä paljon.

Systeemiteoreettinen uraohjuksen viitekehys painottaa sitä, että uraohjaajan tulee tunnistaa sekä yksilötason että lähiyhteisöön ja laajemmin yhteiskunnallisiin tekijöihin liittyvät tekijät, joilla on ollut vaikutusta hänen omaan urapolkuunsa. Ymmärrys omakohtaisesta urapolusta ja sen vaiheista antaa hyviä työkaluja myös opiskelijoiden uraohjaukseen.

Kaikki opiskelijat osoittivat metakognitiivista osaamista tarkastelemalla esimerkkien avulla, miten olivat hyödyntäneet urateorioita omassa ohjaustyössään. Näillä soveltavilla esimerkeillä he osoittivat ymmärtävänsä ohjausteorioita käytännön ohjaustyössä. He kokivat myös saaneensa vahvistusta omalle toiminnalleen uraohjaajina teoreettisten näkökulmien avulla.

Tukeakseen ohjattavan toimijuuden vahvistumista ohjaajan tulee systeemiteoreettisen näkemyksen mukaan pyrkiä proaktiivisesti vaikuttamaan yksilön tasoa laajemmin niin ohjattavan lähiyhteisöön kuin yhteiskunnan eri tasoille. Opinto-ohjaajan koulutuksen osaamistavoitteisiin sisältyvä konsultatiivinen rooli heijastelee juuri tällaista laajemman tason vaikuttamisen ideaa: opinto-ohjaajien odotetaan toimivan oppilaitostasolla ja laajemmin ohjauksen eri verkostoissa ohjauksen kehittämisen puolestapuhujina. Osa opiskelijoista tarkastelikin uraohjauksen kehittämistä oman organisaation tasolla tuoden esiin käytännön esimerkkejä, kuinka uraohjausta tulisi kehittää organisaation tasolla. Myös uraohjauksen oppilaitosta laajempi koulutuspoliittinen perspektiivi oli esillä vastaajan kantaessa huolta ammatillisen toisen asteen koulutusreformin tuomista muutoksista ohjauksen järjestämiseen. Sama opiskelija kertoo kuitenkin ryhtyneensä tuumasta toimeen.

Uraohjausosaamisen praktinen ulottuvuus tulee näin näkyväksi toiminnan tasolla, jolloin opinto-ohjaaja alkaa käytännössä kehittää uraohjausta.

Yhteenveto

Uraohjausosaamisen kehittyminen opinto-ohjaajankoulutuksessa tulee hyvin näkyväksi alku- ja loppuitsearviointien kautta. Pattonin ja McMahonin ajattelua mukaillen voidaan opinto-ohjaajaopiskelijoiden uraohjausosaamisen kehittymistä tarkastella systeemiteoreettisesti eri tasojen kautta. Opinto-ohjaajaksi valmistuvien käsitys omasta itsestä uraohjaajana on koulutusprosessin aikana vahvistunut. Uraohjauksen praktinen osaaminen ulottuu opiskelijoiden kohtaamisesta ja ohjaamisesta joko yksilö- tai ryhmäohjauksessa organisaation tasolle uraohjauksen kehittämiseen (kuvio 4). Opiskelijan pyrkimyksen ennakoida toisen asteen reformin tuomia muutoksia ohjausta kehittämällä voidaan katsoa edustavan yhteiskunnallista tasoa. Aikaperspektiivi näyttäytyy opiskelijan vastauksessa proaktiivisena tulevaisuuden ennakointina. Valmistuvat opinto-ohjaajat painottivat loppuitsearvioinneissa sattuman merkitystä urapolulla. Siihen liittyy kyky nähdä sattumat rikkautena ja mahdollisuuksina, joihin kannattaa tarttua. Huoli ja epävarmuus urasuunnittelussa on normaalia ja kuuluvat asiaan.

KUVIO 4. Uraohjausosaamisen tasot opinto-ohjaajakoulutuksessa

On tärkeää panostaa opiskelijoiden urasuunnittelutaitojen kehittymiseen. Oulun ammattikorkeakoulun rahoitusmallissa valmistuneiden työllistymisen painoarvo on 4 %. Olennaista on, että koulutusosastoilla on uraohjauksen asiantuntijoita, jotka pystyvät jäsentämään uraohjausta sekä teoreettisesti että käytännöllisesti työkalujen ja menetelmien tasolla. Tämän osaamisen jakaminen koulutusosastoissa on oleellinen osa uraohjauksen kehittämistä. Koulutuksen saaneet opinto-ohjaajat ovat keskeisiä asiantuntijoita uraohjauksen jalkauttamisessa. Organisaatioiden toimijoiden on tärkeä varmistaa, että jokainen opiskelija kehittyy omissa uranhallintataidoissaan ja saa tarvitsemaansa uraohjausta. Opiskelijoiden uraohjaus on koko henkilöstön yhteinen tehtävä. Tämän vuoksi onkin tärkeää tarjota ammattikorkeakoulun henkilöstölle osaamista kehittävää täydennyskoulutusta uraohjaustaidoissa.

Lähteet

Kuvalähteet

# data[].attributes.attachment_link.description
Ohjausalan maisteriohjelman suoritettuaan opiskelija - osaa toimia ohjausta tarvitsevien ihmisten hyväksi eettisesti kestävällä tavalla - osaa kehittää ohjausalan osaamistaan tutkivan työotteen, itsearvioinnin ja vertaispalautteen avulla - osaa toimia hyödyntää ohjausalan osaamistaan erilaisissa ohjausalan toimintaympäristöissä - osaa arvioida oman toimintansa vaikuttavuutta - osaa kehittää ja hyödyntää ohjauksen erilaisia yhteistyöverkostoja sekä toimia moniammatillisten ja monialaisten yhteistyöryhmien jäsenenä tukea tarvitsevien ihmisten hyvää edistäen - hallitsee tieteellisen tiedon tuottamisen perustiedot ja taidot

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Certified Business Coach®

Suomen suosituin sertifiointiin johtava Business Coach -koulutusohjelma

Certified Business Coach® -koulutusohjelma on työelämälähtöinen ja käytännönläheinen business coach-koulutus, joka antaa erinomaiset valmiudet ammattimaisen coachingtyön toteuttamiseen. Koulutus vastaa monipuolisesti tämän päivän työelämän tarpeita niin yksilöiden, johtamisen, esimiestyön, henkilöstön kuin koko organisaation kehittämisen näkökulmasta. Koulutuksesta valmistuvat voivat työskennellä organisaatioiden ulkoisina tai sisäisinä coacheina ja kehittäjinä, tai hyödyntää menetelmää esimerkiksi esimiestyössään tai muussa ammatti/työroolissaan.

Coaching-osaamisen lisäksi Certified Business Coach® koulutus on osallistujalleen kokemuksellinen ja vaikuttava henkilökohtainen kehittymismatka, joka auttaa osallistujaa hahmottamaan omia henkilökohtaisia vahvuuksiaan, tavoitteitaan ja oman elämän suuntaviivojaan.

Certified Business Coach® -koulutus on erittäin arvostettu ja suosittu business coach-koulutusohjelma Suomessa. Ensimmäinen Certified Business Coach® -koulutusohjelma käynnistyi vuonna 2006, ja sen jälkeen koulutusohjelmasta on valmistunut jo lähemmäs 2000 coaching-ammattilaista ja -osaajaa.

Koulutus on tarkoitettu ammatticoacheiksi tai organisaation sisäisiksi coacheiksi aikoville, sekä esimerkiksi HR-, esimies- ja johtotehtävissä työskenteleville henkilöille, joita kiinnostaa henkilöstön ja organisaation kehittäminen coachingin avulla. Mukaan voivat tulla niin myyntijohtajat, lääkärit, pankkiirit kuin koneinsinöörit, sillä coaching-taidot eivät ole alasidonnaisia. Koulutus ei edellytä aikaisempaa kokemusta coachingista tai tietyn alan tutkintoa.

Certified Business Coach® -koulutus antaa erinomaiset valmiudet coachina työskentelemiseen, ja coachaavan asenteen ja otteen hyödyntämiseen osana omaa työ/ammattiroolia. Koulutuksessa käsitellään monipuolisesti ja syvällisesti kaikkia niitä ydintaitoja, joiden hallintaa ja osaamista coach tarvitsee menestyäkseen työssään.

Certified Business Coach® -koulutuksen erityisluonne perustuu ihmistä arvostavan coaching-asenteen ja -ajattelun painottamiseen, sekä näkemykseen, että coach itse - hänen persoonansa ja taitonsa - on coachingin tärkein työkalu.

CBC- Koulutuksen sisältö perustuu alan suurimman kansainvälisen kattojärjestön International Coach Federationin (ICF) määrittelemiin yhteentoista coachingin ydintaitoon sekä eettiseen ohjeistoon, joiden hallintaa ammatillinen coachiksi sertifioituminen edellyttää. Maailmanlaajuinen sertifiointijärjestelmä takaa, että koulutettava on pätevöitynyt coachiksi, ja toteuttanut coachingia käytännössä.

Certified Business Coach® -koulutuksella on alan kansainvälisen kattojärjestön International Coach Federationin (ICF) korkeat laatu- ja sisältöstandardit täyttävä ACTP-akkreditointi, ja se on osa Certified Business Coach Master® koulutuskokonaisuutta.

Voit lukea lisää ICF:stä ja sertifiointijärjestelmästä tästä.

Koulutuksen laajuus ja kesto

Koulutus sisältää 60 ICF-akkreditoitua lähiopetustuntia, 20 tuntia asiakascoachingia ja 10 tuntia vertaiscoachingia. Lähiopetus koostuu viidestä kahden päivän mittaisesta koulutusjaksosta, sijoittuen noin neljän-viiden kuukauden aikavälille. Koulutus soveltuu hyvin suoritettavaksi oman työn ohessa. Lähipäivien ohjelma sisältää tasapainoisesti luentoja, pienryhmätyöskentelyä, harjoittelua, keskustelua, pohdintaa ja reflektointia. Muiden osallistujien kokemukset ja aidot caset ovat tärkeä osa oppimista. Lähipäivien ulkopuolella koulutus sisältää itsenäistä opiskelua: alan kirjallisuuteen tutustumista, henkilökohtaista harjoittelua sekä oppimispäiväkirjan pitoa. Koulutukseen sisältyvä asiakascoachingharjoittelu voidaan suunnata suoraan osallistujan organisaation hyödyksi. Osallistuja voi harjoittelussaan coachata esimerkiksi avainhenkilöitä, esimiehiä, johtajia tai talentteja. Opiskelun tukena käytämme Moodle e-oppimisympäristöä, ja opiskelijat saavat käyttöönsä halutessaan myös koulutuksen englanninkielisen materiaalin sähköisenä.

Koulutuspalautteita & coachingin tutkittuja hyötyjä

"Odotukset olivat todella korkealla mutta silti odotukseni ylittyivät todella reippaasti. Valtavan energisoiva koulutus."
- Olli Lindroos, toimialajohtaja, Trafi

"Voimme hyödyntää koulutuksen oppeja henkilöstömme kehittämisessä ja esimiesvalmennuksissa kasvattaen heidän taitojaan käyttää coachingia."

- Merja Oljakka, johtaja, henkilöstön kehitys, Sol Palvelut Oy

"Tämä on erittäin hyvä koulutusohjelma heille, jotka haluavat opiskella coacheiksi ja kehittää coachingkulttuuria organisaatioissaan"
- Sanna Tulokas, Learning Manager, Abbvie Oy

"Certified Business Coach® -koulutus on ollut laadukkain Suomessa käymäni koulutus, ja itselläni pitkä kokemus kansainvälisessä ympäristössä työskentelemisestä."

-Hanna Saaristo, Henkilöstön kehittämispäällikkö, Espoon Kaupunki

"Certified Business Coach® -koulutus ylitti odotukseni, ja suosittelen koulutusta ehdottomasti muillekin!"
-Kaija Pohjala, Partner, CoComms Oy

"Suosittelen CBC-koulutusta etenkin kaikille 'etsiville' johtajille"
-Tomi Halonen

Tutustu tästä CBC-koulutuspalautteisiin
Tutustu sertifiontijärjestelmään

Ohjelman kouluttajina toimivat Suomen kokeneimmat sertifioidut ammatticoachit, joillla kaikilla on myös yli 10 vuoden kokemus kouluttajan työstä. Jokaisella kouluttajalla on taustallaan monipuolinen ja pitkä työkokemus ennen ammatticoachin ja -kouluttajan uraa.

CBC-koulutuksessa nähdään myös vierailevia luennoitsijoita eri organisaatioista. Osallistumalla koulutukseen pääset mukaan myös laajaan alumniverkostoomme ja -toimintaan.

Koulutuksen hinta on 4500 € + alv 24 %.

Syksyn 2018 koulutuksiin ennakkoilmoittautujan alennus on -15%. Hinta on voimassa 30.4.2018 saakka.

Koulutuspaikat täytetään ilmoittautumisjärjestyksessä. Ryhmän maksimikoko on 15 henkilöä. Mikäli ryhmä on jo täynnä, voit ilmoittautua jonoon ja ilmoitamme sinulle heti mikäli koulutuksesta vapautuu paikka sinulle.
Maksuehtomme ovat joustavat ja koulutusmaksun voi halutessaan maksaa useammassa korottomassa maksuerässä (esimerkiksi 1-15 maksuerää).

Mikäli organisaatiostasi tulee koulutukseen useampi osallistuja, otamme tämän huomioon koulutusmaksussa. Pyydäthän tarjousta sähköpostitse Hanna-Kaisa Lindforsilta hanna-kaisa.lindfors@bci.fi tai puhelimitse numerosta 050 407 2210.

Ilmoittautuminen CBC-koulutukseen: Ilmoittautumislinkki löytyy yltä kunkin koulutuksen aikataulun yhteydestä.

Ota yhteyttä Hanna-Kaisa Lindforsiin, puh. 050 407 2210 tai sähköpostitse hanna-kaisa.lindfors@bci.fi

Seuraavien koulutusten alkamisajankohdat

19.4., 15.5., 30.8., 18.9. 2018

Katso kunkin ryhmän aikataulu alla:

Lähiopetuspäivien lukumäärä 10 kpl

Ennakkoilmoittautujan alennus on -15%. Hinta on voimassa 30.4.2018 saakka. Voit maksaa koulutusmaksun myös pienemmissä maksuerissä.

Huomioithan ilmoittautuessa!

Ilmoittautuminen sulkeutuu koulutusryhmän täytyttyä

Tämä koulutus on todella suosittu. Huomioithan, että koulutuspaikat täytetään ilmoittautumisjärjestyksessä.

Lisätietoja:

# data[].attributes.attachment_link.description
Certified Business Coach® Suomen suosituin sertifiointiin johtava Business Coach -koulutusohjelma Certified Business Coach® -koulutusohjelma on työelämälähtöinen ja käytännönläheinen business coach-koulutus, joka antaa erinomaiset valmiudet ammattimaisen coachingtyön toteuttamiseen. Koulutus vastaa monipuolisesti tämän päivän työelämän tarpeita niin yksilöiden, johtamisen, esimiestyön, henkilöstön kuin koko organisaation kehittämisen näkökulmasta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Share to email

Share to facebook

Share to twitter

Share to linkedin

Share to google

Opinions expressed by Forbes Contributors are their own.

When it comes to organizational change, it's often the case that we don't try and change things until we really have to. The analogy often used is that of the burning platform, upon which you have little choice but to do something.

This post isn't about organizational change however so much as individual change, as our own burning platform may well be fast approaching. Whilst I'm skeptical about many of the doomsday scenarios painted by various reports into the impact automation will have on the workplace, it is inevitable that it will have a significant one.

Whilst various reports have highlighted the disruptive capabilities of automation, much less attention is given to the new jobs that will emerge. Indeed, the U.S. Department of Labor predicted a few years ago that around 65% of school children today will be employed in jobs that don't yet exist.
Watch on Forbes:
It's a topic I've touched on before, but even without that so called burning platform, numerous studies suggest we're generally miserable at work. Even if we haven't had that jolt to our system therefore, there is still much to suggest we should strive for change. At the forefront of attempts to do just that are Stanford academics Bill Burnett and Dave Evans, who take a fascinating, design led approach in their recently published book Designing Your Life.
Hacking Your Life
The book was born out of the eponymous class Burnett and Evans teach at Stanford and uses techniques that anyone familiar with design thinking will instantly recognize to allow us to take control of our lives.

They break the philosophy down into five simple things you can do to better design your life:

1. Be curious - this is a fantastic start point, and indeed Einstein himself famously said that he had no real talents other than passionate curiosity. Studies have shown that curiosity primes our brain for learning new things, so this is a crucial mindset to invoke from the off.

Page 1 / 2 Continue

Share to email

Share to facebook

Share to twitter

Share to linkedin

Share to google

# data[].attributes.attachment_link.description
Share to email Share to facebook Share to twitter Share to linkedin Share to google Opinions expressed by Forbes Contributors are their own. When it comes to organizational change, it's often the case that we don't try and change things until we really have to.

# data[].attributes.attachment_link.description
Uramuotoilu auttaa yksilöitä ja organisaatioita uudistumaan työelämän muuttuessa. Prosessi auttaa tunnistamaan omia uratoiveita, näkemään uusia mahdollisuuksia muuttuvassa maailmassa, ja kannustaa ja auttaa tekemään kokeiluja, joilla työn uusi suunta aukeaa.