# data[].attributes.headline
Protokol z praxe - Měření kvality školy, autoevaluace, hospitace, zpětná vazba

# data[].attributes.subject
Protokol z praxe - Měření kvality školy, autoevaluace, hospitace, zpětná vazba

# data[].attributes.headline
Skupinová práce - Funkce socializační (zároveň uvedeny práce i ostatních skupin)        

# data[].attributes.subject
Skupinová práce - Funkce socializační (zároveň uvedeny práce i ostatních skupin)        

# data[].attributes.headline
Kompetenční model vzor zdroj ZŠNČP a GTM

# data[].attributes.subject
Kompetenční model vzor zdroj ZŠNČP a GTM

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Rámcové vzdělávací programy (RVP) tvoří obecně závazný rámec pro tvorbu školních vzdělávacích programů škol všech oborů vzdělání v předškolním, základním, základním uměleckém, jazykovém a středním vzdělávání. Do vzdělávání v České republice byly zavedeny zákonem č. 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon).

Následující stránka obsahuje:
-> Rozcestník platných RVP vydaných MŠMT
-> Informace o tom, co jsou to rámcové vzdělávací programy (RVP)
-> Informace o tom, co jsou to školské vzdělávací programy (ŠVP)

Dále je možno získat další informace k revizím RVP na stránce
Aktuální revize rámcových vzdělávacích programů.

Rozcestník platných RVP

Co jsou RVP - Rámcové vzdělávací programy?

RVP stanoví zejména:

konkrétní cíle, formy, délku a povinný obsah vzdělávání, a to všeobecného a odborného podle zaměření daného oboru vzdělání, jeho organizační uspořádání, profesní profil, podmínky průběhu a ukončování vzdělávání a zásady pro tvorbu školních vzdělávacích programů

podmínky pro vzdělávání žáků se speciálními vzdělávacími potřebami a nezbytné materiální, personální a organizační podmínky a podmínky bezpečnosti a ochrany zdraví.

RVP musí odpovídat nejnovějším poznatkům:

vědních disciplín, jejichž základy a praktické využití má vzdělávání zprostředkovat,

pedagogiky a psychologie o účinných metodách a organizačním uspořádání vzdělávání přiměřeně věku a rozvoji vzdělávaného.

Podle výše uvedených hledisek budou rámcové vzdělávací programy také upravovány. Tvorbu a oponenturu rámcových vzdělávacích programů zajišťují příslušná ministerstva prostřednictvím odborníků vědy a praxe, včetně pedagogiky a psychologie.

Rámcové vzdělávací programy vydává MŠMT po projednání s příslušnými ministerstvy.

Co jsou ŠVP - Školní vzdělávací programy?

Na základě rámcových vzdělávacích programů a pravidel v nich stanovených si jednotlivé školy vytvářejí své realizační programové dokumenty - školní vzdělávací programy (ŠVP), který musí být v souladu s tímto rámcovým vzdělávacím programem (RVP).

Obsah vzdělávání může být ve školním vzdělávacím programu uspořádán do předmětů nebo jiných ucelených částí učiva (například modulů).

je vydáváno ředitelem školy nebo školského zařízení,

je zveřejněno ředitelem školy nebo školského zařízení zveřejní na přístupném místě ve škole nebo školském zařízení;

je volně dostupný komukoliv k nahlédnutí a pořizování si z něj opisů a výpisů, anebo je za cenu v místě obvyklou možné obdržet jeho kopii. Poskytování informací podle zákona o svobodném přístupu k informacím tím není dotčeno.

ŠVP pro související s konkrétním RVP stanoví zejména:

konkrétní cíle vzdělávání,

délku, formy, obsah a časový plán vzdělávání,

podmínky přijímání uchazečů, průběhu a ukončování vzdělávání, včetně podmínek pro vzdělávání žáků se speciálními vzdělávacími potřebami,

označení dokladu o ukončeném vzdělání, pokud bude tento doklad vydáván.

Dále stanoví popis materiálních, personálních a ekonomických podmínek,

podmínky bezpečnosti práce a ochrany zdraví, za nichž se vzdělávání v konkrétní škole nebo školském zařízení uskutečňuje.

# data[].attributes.attachment_link.description
Rámcové vzdělávací programy (RVP) tvoří obecně závazný rámec pro tvorbu školních vzdělávacích programů škol všech oborů vzdělání v předškolním, základním, základním uměleckém, jazykovém a středním vzdělávání. Do vzdělávání v České republice byly zavedeny zákonem č. 561/2004 Sb. , o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon).

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: Evaluace a autoevaluace jako pomocník manažera školy I (Obecné zajímavosti o autoevaluaci - 2. část)

# data[].attributes.attachment_link.description
Článek Evaluace a autoevaluace jako pomocník manažera školy I (Obecné zajímavosti o autoevaluaci) přináší zajímavé postřehy o tom, proč pracovat s plánovanou autoevaluační činností. Je určen nejen pro ředitele škol, ale také pro koordinátory ŠVP (či koordinátory autoevaluace) a zvídavé učitele ve šk…

# data[].attributes.attachment_link.title
KAIZEN | JAPONSKÁ TECHNIKA K PŘEKONÁNÍ LENOSTI

# data[].attributes.headline
Skupinová práce - BL zaměřený na chod školní jídelny

# data[].attributes.subject
Skupinová práce - BL zaměřený na chod školní jídelny

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak na dobré klima ve škole, aby se tam těšili žáci i učitelé? (Jan Korda)

# data[].attributes.attachment_link.description
Check out how FlipViewer can help you with your publishing

# data[].attributes.headline
Skupinová práce - Přechod na elektronickou správu a komunikaci

# data[].attributes.subject
Skupinová práce - Přechod na elektronickou správu a komunikaci

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Strategie 2030+ je klíčový dokument pro rozvoj vzdělávací soustavy České republiky v dekádě 2020 - 2030+. Cílem je modernizovat vzdělávací systém Česka v oblasti regionálního školství, zájmového a neformálního vzdělávání a celoživotního učení, připravit ho na nové výzvy a zároveň řešit problémy, které v českém školství přetrvávají

DOKUMENT KE STAŽENÍ NALEZNETE ZDE:

Strategie vzdělávací politiky ČR do roku 2030_CZ.pdf (5,62 MB)

Strategy for the Education Policy of the Czech Republic up to 2030_EN.pdf (3,89 MB)

Vstupní materiál pro tvorbu Strategie:

Hlavní směry vzdělávací politiky ČR 2030+

Strategie vzdělávací politiky ČR do roku 2030+ byla dne 19. 10. 2020 schválena Vládou ČR

Úkolem Strategie 2030+ je stanovit směr rozvoje školství a priority investic na dalších deset let (2020 - 2030+).

DVA STRATEGICKÉ CÍLE:

Strategický cíl 1

Zaměřit vzdělávání více na získávání kompetencí potřebných pro aktivní občanský, profesní i osobní život

Strategický cíl 2

Snížit nerovnosti v přístupu ke kvalitnímu vzdělávání a umožnit maximální rozvoj potenciálu dětí, žáků a studentů

PĚT STRATEGICKÝCH LINIÍ:

Strategická linie 1: Proměna obsahu, způsobů a hodnocení vzdělávání

Strategická linie 2: Rovný přístup ke kvalitnímu vzdělávání

Strategická linie 3: Podpora pedagogických pracovníků

Strategická linie 4: Zvýšení odborných kapacit, důvěry a vzájemné spolupráce

Strategická linie 5: Zvýšení financování a zajištění jeho stability

A k jakým konkrétním krokům by mělo v průběhu dekády dojít?

Ministerstvo chce zmodernizovat, vybavit a metodicky vést školy, zavést digitální technologie a podpořit inovace, provzdušnit objem učiva a realizovat nové metody přípravy a hodnocení žáků tak, aby získali znalosti, dovednosti a postoje využitelné v osobním, profesním i občansky zodpovědném životě. V rámci intervencí se ministerstvo chce také zásadním způsobem věnovat přípravě nových a podpoře stávajících pedagogů, profesionalizaci ředitelů škol nebo snížení administrativní zátěže škol. Na všech těchto tématech se shodla odborná i široká veřejnost, která se do přípravy strategie zapojila.

„Chceme, aby se podařilo vytyčené cíle Strategie 2030+ naplnit, a proto postupujeme projektově. Jsou stanovena tři implementační období, která budou mít jasně určeny své konkrétní cíle s harmonogramem, výstupy a indikátory, díky kterým bude možno zhodnotit jejich plnění."

PRVNÍ IMPLEMENTAČNÍ OBDOBÍ (2020 - 2023) - KARTY OPATŘENÍ

Jak je možné se zapojit?

Aktuality a on-line diskuzi najdete na: https://www.facebook.com/Edu2030plus

Dotazy a potstřehy je možné zaslat na e-mail na adresu: stredniclanek@msmt edu2030@msmt cz . Ke střednímu článku pak na: cz

Informace (nejen) o Strategie 2030+ můžete rovněž sledovat na facebooku, twitteru a instagramu MŠMT.

# data[].attributes.attachment_link.description
Strategie 2030+ je klíčový dokument pro rozvoj vzdělávací soustavy České republiky v dekádě 2020 - 2030+. Cílem je modernizovat vzdělávací systém Česka v oblasti regionálního školství, zájmového a neformálního vzdělávání a celoživotního učení, připravit ho na nové výzvy a zároveň řešit problémy, které v českém školství přetrvávají

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kategorie: Aktuality Autor/autoři: Redakce Řízení školy

Téma wellbeingu a jeho systémové podpory ve vzdělávání se i v souvislosti s dopady pandemie COVID-19 stává stále aktuálnějším tématem. V tomto článku připomeneme, co tento pojem vlastně znamená, a shrneme důvody, proč je žádoucí se podporou wellbeingu ve vzdělávání zabývat. Představíme si i základní principy, ze kterých by měla systémová podpora wellbeingu ve školách vycházet.

Proč podporovat wellbeing ve vzdělávání?

Z mezinárodních i národních šetření vyplývá, že nemalá část žáků a pedagogů se ve škole necítí příliš dobře, což má negativní dopad na učení. Je prokázáno, že pocity strachua úzkosti spojené s učením nebo vyčleněním z třídního kolektivu se negativně odrážejí ve vzdělávacích výsledcích žákůi v míře jejich celkové spokojenosti s vlastním životem. Ohrožení syndromem vyhoření u učitelů má výrazný negativní dopad na kvalitu výuky, kterou svým žákům poskytují, zejména pak na naplňování jejich individuálních vzdělávacích potřeb.

Několik dat z doby před pandemií

30 % žáků se setkává s šikanou

7 % žáků se trvale cítí smutně

18 % žáků není spokojeno se svým životem

čeští žáci navštěvují školu ze zemí OECD nejméně rádi

64 % dívek cítí úzkost před testem, přestože se na něj dobře připravily

nízká očekávání učitele a jeho přesvědčení o neschopnosti žáků zvyšují úzkost ze školy o 60 %

ČR patří v OECD mezi pět zemí s nejnižším podílem žáků, kteří vnímají jasný smysl svého života

každý pátý pedagog je ohrožený syndromem vyhoření

počet žáků se závažnými vývojovými poruchami chování stoupl za uplynulých 10 let téměř čtyřnásobně

Výrazný negativní dopad na wellbeing a duševní zdraví žáků i pedagogů má nesporně i probíhající pandemie COVID-19. Z dostupných dat víme, že v dospělé populaci stoupl výskyt depresí a rizika sebevraždy třikrát, výskyt úzkostných poruch dvakrát a celkově některým z běžných duševních onemocnění trpí přibližně každý třetí dospělý. Zvýšil se také výskyt domácího násilí, které se objevuje i v rodinách, ve kterých k němu před pandemií nedocházelo. Více rodin je vystaveno potenciálně traumatizujícím zkušenostem spojeným s úmrtím v rodině nebo existenčními problémy. Přestože nemáme k dispozici data o dětech, z počtu telefonátů na krizové linky i zpráv z poradenských a klinických pracovišť můžeme usuzovat, že situace v dětské populaci nebude lepší. Naopak lze předpokládat, že dlouhodobé uzavření škol a omezení sociálních kontaktů budou mít na vyvíjející se dětskou psychiku ještě větší dopad než v případě dospělých. Pandemií jsou více zasaženi také učitelé, neboť jsou jednou z profesí, kterým se nejvíce změnil způsob práce. Nečekaně a výrazně vzrostly nároky na ně kladené a zároveň ztratili velkou část kontroly nad způsobem výuky a aktivitou žáků. Přišli takéo podstatnou část zpětné vazby od žáků, na kterou jinak mohou reagovat. Zároveň sami museli fungovat ve svých dalších životních rolích (rodičů, pečovatelů atd.).

Z výše uvedeného je zřejmé, že opatření zaměřená na zmírnění důsledků pandemie se musejí zaměřit nejen na doučení vzdělávacích obsahů, ale také na podporu duševního zdraví a wellbeingu žáků i pedagogů.

Pro wellbeing žáků hraje škola klíčovou roli, protože spokojenost ve škole má velký vliv na jejich celkové prožívání a životní spokojenost. Ve školách, kde panují dobré vztahy mezi žáky navzájem a s učiteli, vykazují žáci vyšší celkovou životní spokojenost a odráží se to pozitivně i v jejich vzdělávacích výsledcích.

Wellbeing a učení jsou totiž spojené nádoby - bez něho žáci nemohou dosahovat maxima svého vzdělávacího potenciálu. Zjednodušeně řečeno: podpora wellbeingu žáků se pozitivně promítne do jejich vzdělávacích výsledků a naopak.

Co je wellbeing?

Na světě neexistuje jednotná definice wellbeingu. Průřezově lze říci, že se jedná o stav, ve kterém se cítíme dobře a můžeme i dobře fungovat.

Pracovní skupina Wellbeing projektu Partnerství pro vzdělávání 2030+ při definování wellbeingu pro české vzdělávací prostředí vycházela z definic rozvinutých vzdělávacích systémů, respektovaných světových autorit (WHO, UNICEF, OECD), rámcových vzdělávacích programů, školského zákona a definice základních lidských potřeb.

V pracovní skupině byla také formulována zjednodušená definice, která bude využívána s cílem co nejvíce přiblížit podstatu wellbeingu pedagogům, žákům i široké veřejnosti:

Wellbeing je, když se ráno těším...

Principy systémové podpory wellbeingu

Aby podpora wellbeingu byla skutečně efektivní a měla plošný dopad, je žádoucí, aby v co největší míře naplňovala následující principy.

Systémový přístup k podpoře wellbeingu ve vzdělávání - Wellbeing ve vzdělávání je třeba podporovat systémově a synergicky od centrální úrovně (ministerstev, ČŠI, NPI, krajů, zřizovatelů) po jednotlivé školy. Osvědčuje se, když je v podpoře wellbeingu žáků i pracovníků škol uplatňován celoškolní přístup zahrnující uzpůsobení fyzickéhoa sociálního prostředí a virtuálního učebního prostředí jejich potřebám a současně také cílený rozvoj dovedností podporujících vlastní wellbeing a odolnost vůči zátěži. Opatření na úrovni školy je vhodné diferencovat do tří úrovní:

1. opatření určená všem žákům a pracovníkům školy,

2. opatření určená žákům a pracovníkům školy vyžadujícím zvýšenou podporu v rámci školy,

3. opatření určená žákům a pracovníkům školy vyžadující zapojení externích partnerů (poskytovatelů psychosociálních a dalších služeb).

Respekt k jednotlivci - Opatření využívaná ve školách by měla odpovídat individuálním potřebám jednotlivců a míře podpory, kterou trvale nebo dočasně potřebují. Při volbě a realizaci konkrétních opatření ve prospěch žáků a pracovníků školy by měl být brán zřetel na jejich přání a preference. Žácii pracovníci škol by měli být cíleně podporováni ve svém osobnostním růstu a rozvoji dovedností důležitých pro zlepšování vlastního wellbeingu a odolnosti vůči zátěži.

Aktivní zapojení - Do strategického plánování podpory wellbeingu ve vzdělávání na centrální, resp. krajské a regionální úrovni je třeba zapojovat zástupce škol a dalších aktérů ve vzdělávání. Do plánování, realizace a vyhodnocování opatření podporujících wellbeing na úrovni školy by měli být aktivně zapojováni žáci a pracovníci školy. Participacea smysluplné zapojení žáků a rodičů ve výuce i ostatních činnostech školy by měly být přirozenou součástí života školy.

Očekávání úspěchu - Celoškolní přístup k podpoře wellbeingu by měl vycházet z očekávání vzdělávacích úspěchů a dosažení optimálního wellbeingu u všech žáků, tedy i u žáků se zvýšenou potřebou podpory. Ve školách by měly být uplatňovány metody a postupy výuky podporující motivaci k učenía dosahování vzdělávacího maxima všech žáků. Chyba by měla být pracovníky školy i žáky brána jako příležitostk učení. V celoškolním přístupu by také měla převažovat pozitivní podpora a nácvik očekávaného chování nad tresty a restrikcemi uplatňovanými v reakci na nevhodné chování žáků.

Partnerství a spolupráce - Osvědčuje se, pokud je ve školách systematicky podporována spolupráce pedagogických pracovníků při plánování, realizaci a vyhodnocování vzdělávání a podpory poskytované žákům. K efektivitě zvýšené podpory poskytované žákům přispívá, pokud se ve škole při uplatňování jednotného přístupu k aplikaci podpůrných opatřeníu jednotlivých žáků se SVP a k managementu chování žáků vychází z odborných doporučení.
Ke všem pracovníkům, žákům i jejich rodičům by mělo být přistupováno s respektem a jejich lidská důstojnost by měla být zachovávána i v krizových situacích.
Ve školách by měla být cíleně přijímána opatření k podpoře pozitivního klimatu v pedagogickém sboru i žákovském kolektivu. Ve výuce a aktivitách určených pro žáky by měla být systematicky podporována spolupráce a aktivní zapojení všech žáků.

Do podpory wellbeingu na úrovni školy by měla být cíleně zahrnována také opatření posilující pocit sounáležitosti všech aktérů (pracovníků, žáků, rodičů žáků). Školy by také měly aktivně navazovat spolupráci se subjekty, které jim mohou v podpoře wellbeingu žáků a pracovníků pomoci.

Zajištění bezpečí - Ve školách by měla být cíleně přijímána opatření k zajištění fyzického a emocionálního bezpečí žáků i pracovníků. Celoškolní podpora wellbeingu by měla vycházetz trauma respektujícího přístupu.

Opatření založená na důkazech - Při podpoře wellbenigu ve vzdělávání by měla být uplatňována výzkumně ověřená opatření, která současně respektují místní specifika a potřeby. Při strategickém plánování na centrální, krajské, resp. regionální úrovni by mělo být reflektováno, že intervence, které jsou úspěšné v určitém kontextu, nemusejí být univerzálním řešením pro všechny školy.

Pokud by se podařilo uvedené principy co nejvíce začlenit do podpory wellbeingu ve školách, je velká šance, že se přijímaná opatření projeví jak ve větší spokojenosti žáků i pracovníků školy, tak i v kvalitě výuky a dosažených vzdělávacích výsledcích. V navazujícím článku v dalším vydání Řízení školy si představíme příklady konkrétních opatření, kterými lze wellbeing žáků a pracovníků škol podpořit.

Projekt Partnerství pro vzdělávání 2030+ zahájilo v červnu 2020 sedm střešních asociací ve vzdělávání, které se ztotožňují s cíli vymezenými MŠMT ve Strategii vzdělávací politiky ČR do roku 2030 a chtějí aktivně přispětk jejich naplnění, a tím k významnému plošnému zlepšení učení dětí. Podrobné informace na www.skav.cz.

ČŠI. Mezinárodní šetření TIMSS 2019, Národní zpráva. Praha: 2020. Dostupné z: https://www.csicr.cz/cz/Dokumenty/Publikace/Mezinarodni-setreni-TIMSS-2019-Narodni-zprava.

ČOSIV. Poruchy chování v základním školství v datech. Praha: 2018. Dostupné z: https://cosiv.cz/cs/2018/02/01/poruchy-chovani-v-zakladnim-skolstvi-v-datech/.

OECD. PISA 2018 Results (Volume III): What School Life Means for Students' Lives . Paris, 2019. Dostupné z: https://doi.org/10.1787/acd78851-en.

PTÁČEK, R., VŇUKOVÁ, M., RABOCH, J. SMETÁČKOVÁ, I. a kol. Syndrom vyhoření a životní styl učitelů českých základních škol. Česká a slovenská psychiatrie, 2018, roč. 114, č. 5, s. 199-204.

# data[].attributes.attachment_link.title
Wellbeing ve vzdělávání, nadstavba nebo nutnost?

# data[].attributes.attachment_link.description
Téma wellbeingu a jeho systémové podpory ve vzdělávání se i v souvislosti s dopady pandemie COVID-19 stává stále aktuálnějším tématem. V tomto článku připomeneme, co tento pojem vlastně znamená, a shrneme důvody, proč je žádoucí se podporou wellbeingu ve vzdělávání zabývat. Představíme si i základní principy, ze kterých by měla systémová podpora wellbeingu ve školách vycházet.

# data[].attributes.body
V rámci kultury společnosti, kde nyní pracuji, jsou nastavena pravidla, která napomáhají dobré atmosféře na pracovišti - vize, jasná pravidla, možnost komunikace, zázemí, podpora, společenské akce apod. Jednou za čtvrt roku dostáváme anonymní dotazník pro sledování aktuálního stavu.

# data[].attributes.body
Pracuji v organizaci (mimo školství), která působí po celém světě. Jsme rozděleni v rámci různých oblastí - my, jako ČR, spadáme do tzv. MAC oblasti, která sdružuje země: Polsko, ČR a SR, Maďarsko, Chorvatsko. Každá země používala svůj vlastní systém práce, který je nyní nutné sjednotit. Využíváme k tomu právě BL - porovnáváme vlastní procesy a snažíme se najít nejlepší řešení, které by vyhovovalo všem a snažíme se tak zlepšovat vlastní aktivity. Za tímto účelem se navštěvujeme a učíme se od sebe.