# data[].attributes.body
1. חווית תיווך השפה והתרבות לה נדרשים ילדי המהגרים יוצרת לעיתים חוויות קשות בתוך משפחת המהגרים, הן מצד הילדים והן מצד ההורים.

על מנת לשפר את החוויה סביב תיווך התרבות והשפה לחיובית יותר חשוב ליצור שיתוף פעולה בין המערכות השונות (בתי ספר, משרדים ממשלתיים, גופים ציבוריים) אשר אומנם משתמש מחד בעליונותם של הילדים ביכולת להשתלב אך מאידך נותן מקום של כבוד, חיבור ומשמעות לדור המבוגר יותר ומקטין במידת האפשר את תחושת חוסר הרלוונטיות שלהם.

2. הפחתת הגזענות כלפי יוצאי ברית המועצות ויוצאי אתיופיה הינה מטרה ראשונה במעלה במדינה מתוקנת אשר אמונה על ערכי שוויון וכבוד. על מנת להפחית גזענות כלפי מהגרים שונים חשוב להעלות את הנושא לשיח ולמודעות כבר בגיל הקטן, להטמיע אותו כחלק מתוכניות חינוכיות לימודיות. חשיפה מגוון תרבויות ולמידה עליהן באופן חוויתי ומחובר, התנסויות, תכני צפייה וחקר. כמו כן חשוב לחנך לשיח ודיאלוג מכבדים ומקבלים. קידום שיח בחברה על כל גווניה הוא כלי להפחתת גזענות ויצירת שוויון הזדמנויות.

3. על מנת להנגיש שירותים פסיכולוגיים לאוכלוסיות אשר מתאפיינות בהטיה תרבותית להימנעות מביטוי מצוקה ופניה לעזרה יש לנסות במידה המקסימלית האפשרית לבצע התאמות במגוון היבטים. התאמת ההכשרות, התאמת אנשי המקצוע, התאמת המרחבים הטיפוליים, והתאמת אופני החשיפה והפניה.

יש להשתמש באנשי מקצוע יוצאי החברה הספציפית אשר עברו הכשרה מקבילה או דומה על מנת להבין לעומק את המאפיינים והנטיות. ובאופן כזה לבצע הכשרות מותאמות יותר לאנשי המקצוע. יש לוודא שהחשיפה לשירותים הפסיכולוגיים תתבצע דרך מקורות בהם המהגרים נותנים אמון ובאופן כזה להעלות את אחוזי הפניה, אשר במידה ואכן ייתקלו בשירותים פסיכולוגיים מותאמים ומונגשים ממילא ישנו באופן הדרגתי את אחוזי הפניה לעזרה.

# data[].attributes.headline
איילה ביטון - תגובה

# data[].attributes.subject
איילה ביטון - תגובה

# data[].attributes.body
ילדי המהגרים

ראשית, מאחר שהצורך בתיווך מצד ילדי המהגרים מתעורר בעקבות הקושי של הוריהם להתמצא בשפה ובתרבות. לדעתי ייזמות למפגשי תמיכה ודיון של ההורים המהגרים יכל להקל במידת מה על ילדיהם ואף להפחית את הצורך בתיווכם. המפגש יכלול שיתוף בקושי ותמיכה הדדית ובין היתר גם דיונים משותפים המזמין את המשתתפים להציע פתרונות ודרכי התמודדות יעילות עם האתגר. כך, להורים יש הזדמנות לא לחוש בודדים בקושי וגם להעזר ולחוש יותר בשליטה על מצבם. כתוצאה מכך, להורים יהיה יותר כלים ועשוי להתעורר פחות צורך בתיווך הילדים וכך פחות אחריות תהיה מוטלת על כתפי ילדיהם והחוויה שלהם עשויה להפוך חיובית יותר.

בנוסף על כך, לדעתי הצמדת עו"ס או פסיכולוג לילדי המהגרים מצד המדינה בראשית דרכם בארץ עשויה בהחלט לסייע להם לחוש פחות לחץ ואחריות.

העוס או הפסיכולוג יכולים להכווין את ילדי המהגרים לשיתוף ההורים בקושי למרות המורכבות ולכוון לדעת לשים גם את הגבולות הנכונים כאשר הילד אינו מסוגל לשאת בעול. יתירה מזאת נוכחות הגורם המסייע תאפשר להם מקום לדבר ולפרוק את הקושי הקשור בעול התיווך וכך החוויה תהפוך לחיובית יותר.

הפחתת הגזענות כלפי יוצאי ברית המועצות לשעבר ויוצאי אתיופיה

לדעתי בגלל שמקור הגזענות הינו גם השוני הרב בין האוכלוסיות בעזרת קמפיינים שונים עשויה לסייע בהפחתת הגזענות.הגברת המודעות לגזענות ולסיבות שבגללן מוחינו מייצר את הגזענות עשויות לגרום לאנשים רבים להבין כי אין משהו ממשי שבגללו עלינו להפלות בין הגזעים וכך לייצר שינוי.

כמוכן שילובם של העולים במידת האפשר בעבודות שונות של נתינת שירות עשוים לחבר בין האוכלוסייה הקיימת לבין העולים ולייצר אחווה הדדית . בזכות כך שאנשים יחשפו לעולים חדשים בתפקידים שונים בארץ ויחוו את העובדה שהשונות בגזע לא בהכרח משפיע על העובדה שגם הם בני אנוש עם כישורים ויכולות ותמחיש את העובדה שהאפליה והגזענות אינם אלא תולדת החשש מהשונה . כך דבר זה עשוי להוביל לקבלתם ולהפחת הגזענות כלפי העולים.

רעינות להנגשת שירותים פסיכולוגיים

לדעתי הגברת המודעות וניפוץ המיתוס שלפנות לעזרה זה משהו שלילי ומייצג חולשה הינו המפתח לחולל שינוי.

הצגת עובדות שונות המעודדות פניה לעזרה ולקבלת טיפול ברשתות החברתיות ככלל ובמקומות הקליטה של העולים בפרט עשוים לחולל שינוי בתפיסתם של בקשת עזרה. למשל הצגת דמויות ידועות בעלות תפקיד משמעותי שפנו גם הם לעזרה עשויה לנרמל את המשמעות של בקשת עזרה. ובכך, לסייע לחוששים מכך להכיר בקושי שלהם ולגשת לעזרה.

# data[].attributes.body
1. לדעתי כדי להפוך את החוויה של תיווך השפה ותיווך התרבות לחיובית יותר עבור חברי המשפחה המהגרת, היא על ידי קודם כל הגדרת סמכות הורית. זאת אומרת כפי שראינו במצגות הרבה פעמים ילדי המהגרים קלטו יותר מהר את השפה החדשה מאשר ההורים מה שערר את הסמכות ההורית - ההורים הפכו להיות הרבה פעמים תלויים בילדים כדי להבין את השפה והילדים הרגישו שיש להם יתרון על ההורים או הפוך, הרבה פעמים הילדים הרגישו עול שכן הרבה פעמים היו צריכים לתווך להורים את השפה ולבוא איתם לכל מיני מקומות שילד קטן לא אמור להיות שם ובטח לא להבין במושגים האלה (כמו בנק). בנוסף הייתי מציעה להורים ללכת לאולפן שיעזור להם ללמוד את השפה החדשה, להשתלב בשוק העבודה וכך אולי זה יגביר את היכולת שלהם לקלוט את השפה יותר מהר וכן להשתלב בחברה ולהתחיל ללמוד את התרבות החדשה - קודים חברתיים, לבוש, ביטויים ועוד. ולמשפחה באופן כללי הייתי מכניסה איזשהוא גורם חיצוני כמו עו"ס שיתווך בינם לבין משפחה ישראלית, מה שבעיני יעודד את המשפחה המהגרת ויצור אצלם תחושת שייכות וכן יצמצם פערים חברתיים ותרבותיים.

2. בעיני כדי להפחית את הגזענות בקרב יוצאי אתיופיה ויוצאי בריה"מ צריך להתחיל בחינוך הבית ספרי. למשל, להראות ולשתף לילדים את סיפורי העלייה שלהם, המנהגים הייחודיים להם, מאכלים ועוד - מה שיכול ליצור עניין ורצון להכיר יותר ויותר אותם ואת התרבות הייחודית להם. וכן הייתי מציעה ליזום הרצאות בנושא תופעת הגזענות וכיצד ניתן למגר אותה בקרב האוכלוסייה המבוגרת יותר וכך להעלות יותר מודעות לעניין.

3. הייתי מציעה קודם כל שהשירותים הפסיכולוגיים יהיו מתווכים להם בשפה המקורית שלהם. מנסה להמליץ ולכוון על אנשים המומחים ביעוץ כזה או אחר שיכולו להיעזר בהם או מכירה להם אנשים מהתרבות שלהם שהלכו לטיפול וייעוץ ואכן זה עזר להם - יכול לעודד אותם ולתת להם את ההרגשה שהם לא לבד במה שהם מתמודדים וזו לא בושה במיוחד שכבר מישהו מאותה תרבות הלך לטיפול. כמו כן ישנם גם לא מעט פרסומות שמופיעות בטלוויזיה של עמותות שמציעות עזרה בנושא בריאות הנפש כמו ער"ן ונטל"י, מה שיכול להעלות את המודעות שקיים שירות כזה שיכול לתת להם מענה טוב.

# data[].attributes.body
1.לדעתי ניתן להפוך את החוויה לטובה יותר על ידי מעטפת טיפולית שתעזור להורים ולילדים להתקדם וללמוד ולנסות וכך למנוע את החוויה הזאת מהילד כמה שניתן

2. ניתן להפחית גזענות כלפי עולי ברית המועצות ויוצאי אתיופיה על ידי חינוך למודעות וקבלת האחר במוסדות הלימוד

3. לדעתי מומלץ להנגיש קודם כל שירותי טיפול שהוא לא בהכרח דרך שיחות לדוגמא טיפול באומנות או טיפול בתנועה וכדומה לדעתי זה נשמע ומרגיש ידידותי יותר עבור אנשים עם קשיים בביטוי מצוקה באופן ישיר

# data[].attributes.headline
אביגיל בן גיגי

# data[].attributes.subject
אביגיל בן גיגי

# data[].attributes.body
1. לדעתי דבר ראשון צריך להצמיד למשפחה המהגרת כמה שיותר עזרה בנושא אנשים שילמדו אותם את השפה והתרבות, ובנוסף ללמד את ההורים שגם אם הם נעזרים בילד אז שיסבירו לו שזה לתקופה עד שהם יצליחו להישתלב ואפשר גם ללמד אותו שזה בסדר לעזור להורים לפעמים אבא ואמא לא יודעים הכל ולתקופה מסויימת הילד עוזר ובנוסף להעריך אותו ולהוכיר תודה ולא לקחת את זה כמובן מאליו ובו זמנית לעשות את כל המאמצים ללמוד את השפה והתרבות כדי שהמצב ישתפר וישתנה כמה שיותר מהר.

2. לדעתי ללמד כבר מגיל קטן לנרמל וללמד על קבלת האחר "ואהבת לרעך כמוך", למרות השוני במוצא אנחנו אותו דבר וכולנו יצורים של הקב"ה ברגע שנחדיר את זה מגיל קטן זה ישתרש וימשיך איתנו לכל החיים. בנוסף לדעתי צרייך ללמד בתיכון בבית ספר ובגן על כל סוגי התרבוייות ככה שהם ירגישו שאנחנו גם מנסים להכיר אותם לשמוע ולא כל הזמן הם צריכים להישתלב.

3. לדעתי לעשות פירסומות של מספרי טלפון שאפשר להיתקשר בעילום שם ולבקש עזרה, בנוסף לפנות לדמות מוכרת בציבור שלהם ובעל השפעה שיעשה סירטון בשפה של אותה אולוסייה שיסביר את חשיבות העניין של ביטוי מצוקה ופניה לעזרה.

# data[].attributes.body
1.לדעתי תיווך השפה והתרבות בקרב ילדי מהגרים ומשפחותיהם יכולה להיות פשוטה וקלה יותר ע"י הנגשה של השפה שלהם בכל מה שקשור להתנהלות בסיסית בחיי היומיום כמו תרגום של השפה שלהם בבנקים, מרפאות, בשירותי התחבורה וכו.. דבר כזה יעזור להורי המשפחה להיקלט בצורה טובה יותר ולא יגרום למצב שהם יזדקקו לעזרת ילדיהם בתיווך. בקשר לתרבות- ליצור למשפחות העולים מעטפת משלהם, כמו סביבת מגורים משותפת, בתי ספר וחוגים משלהם, דבר כזה יעזור להם להרגיש יותר "בבית" ויותר בטוחים, וכן להרגיש שעוברים את חווית ההגירה ביחד ולא תלושים מהמציאות.

2. הפחתת הגזענות, לדעתי צריך ליצור מערכת הסברה רחבה שתכלול את החברה כולה בנושא הגזענות בקרב מהגרים, ללמד בבתי ספר הכרה בעולים ובסבלנות אליהם, לשלב אותם באופן שיוויוני בענף התעסוקה ולעלות את המודעות באמצעות כל השירותים הנדרשים ע"מ שיצליחו להשתלב באופן מהיר בחברה ובתרבות הישראלית

3. הנגשת שירותים פסיכולוגיים- לדעתי יש צורך קודם כל להכשיר אנשי טיפול מהתרבות שלהם, זה יכול ליצור תחושת הזדהות והבנה טובה יותר, וכן יגרום למהגרים להאמין יותר בטיפול כשהמטפלים מאותה תרבות ויש להם בסיס משותף.

# data[].attributes.body
1.-לשלב יותר עובדים משרדיים הדוברים שפות שונות ולשלוח את העולים אל נציג הדובר את שפתם. כמו שיש מערכת ניתוב שיחות לפי שפות ככה שתיהיה מערכת אם אפשרות לבחור את השפה בה אתה צורך שרותים ולפי זה יקבל האזרח כתובת לפנייה. בנוסף לארגן מפגשים חוויתים לילדי העולים, כמו בני עקיבא ובתיות וכד' שיהיה התקבצות והילדים יחשפו לילדים נוספים שעוברים מה שהם עוברים דבר שמקל מאד על החויה עצמה.

2- לעלות מודעות לתופעה לא בצורה שמעלה כלפי מגזר אחד, פעולה שעלולה לחזק גיזענות אלא לכלול כל מיני סוגי אוכלוסיות שיש עליהם סטיגמות ולשלב בהם גם את כל סוגי הציבורים כי בסופו של דבר כלפי כל ציבור יש גיזענות ברמה כזו או אחרת. הכוונה שלא תיהיה פרסומת על נניח חייטים בנפרד, סנדלרים בנפרד אלא שפרסומת אחת תכלול כמה בעלי מקצוע. בנוסף לעודד השתלבות בשוק העבודה הרחב ומגעים בין הציבורים השונים. [בשוק הרפואה לדוגמא יש מגוון רחב של מגזרים וסוגי אוכלסייה והחשיפה שם וההכרות עם האוכלסיות השונות מתרחבת ומורידה סטיגמות]

3- לגייס פרזנטורים מהציבורים האלו שייתגייסו להסברה, לערב מעקב של עובדים סוציאלים ולפנות אליהם בשפה שלהם, לדוגמא מי שעלה הנה בשביל הילדים לפנות אליו בשכנוע לטיפול בשביל הילדים, לא צריך להתחיל בפניה שמדובר בטיפול במחלה אלא להגיד שמדובר במפגש שמעלה את איכות החיים ויעזור מאד לילדים ותוך כדי המפגש להגיע להבנה במדובר במחלה שמצריכה טיפול

# data[].attributes.body
1.חוויית תיווך התרבות יכולה להיות מוצלחת יותר כאשר היא מובנת ומותאמת על ידי מטפלים שמכירים טוב את התרבות האתיופית ובכך מנגישים להם בצורה יותר טובה את התרבות החדשה. תיווך השפה יכולה להיעשות על ידי עולים וותיקים שהצליחו ללמוד את השפה שימצאו במוסדות הלימוד של העולה על מנת לעזור בתרגום וללמד את השפה החדשה. הם ישמשו כדוגמאות חיוביות ויעניקו להם תחושה של ביטחון ותקווה ויסייעו בתהליך הבירוקרטי. בשביל ההורים תמיכה בשיטת עבודה בקבוצות יכולה להקל על תהליך ההתאמה ובניית קשרים החברתיים בקהילה. לילדים ולהורים כאחד צריך לספק תמיכה רגישת וליווי צמוד לאורך תהליך הקליטה.

2.לדעתי כדאי לעשות את זה מהגיל הכי קטן.

לחשוף את הילדים בגן על תרבויות והמגזרים השונים וללמד על שוויון,הערכה וכבוד כלפי השונה.בגיל הזה הילדים מתפתחים רגשית וחברתית ואפשר להשפיע על דעותיהם והתנהגותם בעתיד. ליצור תוכניות עם ילדים הבאים מתרבויות ומגזרים שונים כדי לגרום להם לשתף פעולה דבר זה עשוי להוביל לשבירת סטיגמות.

3. ראשית כל על מנת לאפשר הנגשה לשירותים פסיכולוגיים לעולים, המדינה צריכה להעניק הטבות במחירי הטיפול. שנית,להנגיש טיפולים בשפה של העולה שיהיה לו יותר קל לפנות לעזרה. בנוסף להסביר שפנייה לעזרה הוא דבר לגיטימי.

# data[].attributes.body
1. לדעתי, ניתן להפוך את החוויה של תיווך השפה והתרבות לחיובית יותר בקרב ילדי מהגרים אם עושים זאת בהדרגה. כלומר, כבר בהתחלה עוד לפני ההגירה "לטפטף" בבית מילים בסיסיות מהשפה המדוברת במדינה החדשה. (באמצעות סרטים, שירים וכו'). ובכלל, לדבר על הארץ החדשה, להכניס את זה לשיח בבית. בהמשך, כשמגיעים כבר לארץ, לרשום את הילדים לבתי ספר שרוב התלמידים בו הם גם מהגרים מאותה ארץ. כך המעבר פחות חד, והשוני בשפה ובתרבות בארץ החדשה פחות מאיים, המעבר מתון יותר. (אפשר במקביל לשלוח את הילד לחוג שבו כל הילדים כן מקומיים וכך להאיץ את תהליך למידת השפה והתרבות). היות שלאט לאט הילד כן קולט ומכיר את השפה והתרבות החדשים, בשלב מסוים, כשהילד בשל, לשלב אותו באופן מלא במסגרת של החברה החדשה. (כמובן בהתחשב בנסיבות פסיכולוגיות נוספות. למשל ילד שגם ככה קשה לו עם פרידות ולא פשוט עבורו להסתגל, הייתי מציעה להעביר אותו רק כשכל התלמידים בכיתתו גם ככה עוברים למוסד לימודים אחר. כמו חטיבת ביניים, תיכון..)

רעיון אחר, אם אפשר לספק 'חונך' לכל משפחה מהגרת, שיעזור לחברי המשפחה בהשתלבות מוצלחת. (אולי בני נוער שמוכנים להתנדב..)

2. אני חושבת שכדי להפחית את הגזענות, יש צורך בהעלאת המודעות של הציבור לסיפורי העלייה ולקשיי ההסתגלות של העולים.

העלאת האמפתיה כלפיהם יכולה להוביל ליחס הוגן וחיובי. לא ממקום מתנשא אלא מתוך כבוד.

להדגיש לציבור את זכותם של העולים החדשים להיות פה, ואת חובתנו המוסרית לקבל אותם בסבר פנים יפות. לדעתי.

3. אולי אפשר להעניק טיפול פסיכולוגי לדמות מוערצת מקרב התרבות, אפילו בתשלום, ולפרסם את העניין. כש'המון העם' רואה שאותה דמות מקבלת טיפול פסיכולוגי, הנושא יקבל לגיטימציה.

למשל, בתרבות האתיופית, אם יפורסם שהקס מקבל טיפול פסיכולוגי, אולי יוצאי אתיופיה 'יקבלו' יותר את העניין ויפנו מעצמם לטיפולים פסיכולוגיים.

# data[].attributes.body
1. כדי לשנות את החוויה של התיווך הילדי במשפחות מהגרים, הייתי מציעה להקים "מרכזי משפחה" בכל עיר, ולתת שם שירותים שונים למשפחות הגרות בעיר, ובאותו מרכז יהיה גם פעילויות מיוחדות עבור משפחות מהגרים, בשפתם. לדוגמה: הנחית הורים בהן ילמדו אימון הכלה וקשיבות לילדיהם, קבוצות תמיכה וסדנאות שונות. אני מאמינה שההורים הם המבוגר האחראי, וביכולתם להוביל את ילדיהם בביטחון ובחמלה. ניתן להביא מרצים שבעצמם חוו חוויות כאלו כמהגרים, והם ישתפו מניסיונם. מפגשים עם משפחות כמוהם יכולים גם הם לתרום רבות. כשההורה בטוח בעצמו, מבין את הקשיים עימם הוא מתמודד, יודע להביט על עצמו במבט חומל, ממילא האינטראקציות עם הילד הופכות לחיוביות גם אם הוא זה שעוזר להורה.

2. כדאי ליצור פעילות חינוכית משמעותית כבר מגילאי הגן, שכן כבר אז הילד נחשף לאחר השונה ממנו. כדאי לשלב בספרות הילדים ספרים העוסקים בכך, ואשר יביאו זווית שונה של ילד- המהגר מתרבות שונה.

ניתן גם לשלב מילים בודדות וקליטות מהשפות הלא מוכרות.

לטפטף את הנושא שוב ושוב. ילדים הם כמו ספוג- צריך להחדיר בהם ערכי שיוויון וכבוד לזולת כמה שיותר מוקדם.

חשוב לייצר לתלמידים למידה ומפגשים משותפים עם תלמידים מבתי ספר וממגזרים שונים, שכן קשר קרוב ובלתי אמצעי יכול להפיל מחיצות ולשבור סטיגמות גזעניות.

3. להנגיש טיפולים נפשיים בשפתם, לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם הדמויות המשפיעות ביותר במגזר.

להכשיר את כלל אנשי הרפואה לזהות סימני מצוקה נפשית, כדי שרופאי המשפחה יוכלו לתת הפניה מתאימה אם יראו בכך צורך.

להפיץ הרבה עלוני מידע בשפות המהגרים, עם תיאורי מקרה של אנשים שסבלו ואת ההקלה לאחר שטופלו.

# data[].attributes.body
1. לדעתי, על מנת לתווך למהגרים את השפה והתרבות בצורה חיובית יותר יש להעמיד לרשותה של כל משפחה דמות שדוברת את שפתם ותוכל להוות להם כמתורגמנית לפחות לאורך השנה הראשונה. היא תלווה אותם בכל הבירוקרטיות וגם בדברים הקטנים והיומיומיים בהם הם צריכים תרגום ועזרה בהסתגלות. בנוסף, כדי לעזור לילדים אפשר ליצור בבתי הספר מעבר לזמן האולפן זמן בו הם משתפים את הכיתה בחוויות ובתרבות ממנה הם באו וילדי הכיתה משתפים איזה דברים דומים עושים אצלנו ובאמצעות כך לצמצם לילד המהגר את הפער בין התרבות שלו לשל שאר הילדים.

2. כדי להפחית את הגזענות דרושה בעיקר הסברה והיכרות קרובה עם העולם של המהגר. ניתן ליצור זאת ע"י שיחות במקומות עיסוק, דיבור עם הורים על החשיבות של דיבור עם ילדיהם על המגוון שיש לנו באוכלוסייה ולהדגיש את הצד החיובי שבכך. אפשר לאמץ דברים ספציפיים שייחודיים לתרבות מסויימת בקרב כל העם. לדוגמא: לחגוג את חג הסיגד של יוצאי אתיופיה כדבר מובן מאליו בלוח השנה הכללי.

3. כדי לעזור בהנגשת השירותים הפסיכולוגיים לאוכלוסיות השונות צריך קודם כל לדאוג להיכרות מעמיקה של כל פסיכולוג עם האוכלוסיות השונות ובנוסף למצוא דמות מהעולם שלהם שתתווך ותעזור בהנגשת השירות, היא תדאג להסברה בקרב המהגרים על חשיבות הטיפול ותדריך את הפסיכולוגים איך לנהוג עם אותם אנשים. ניתן גם להעניק לכל מהגר טיפול ראשון בחינם מטעם המדינה מה שיכול לגרום למהגרים ללכת לטיפול אחד לפחות ולהיחשף לעולם הזה. יכול להיות שהטיפול הזה יעורר בהם את הרצון לעוד והם יבינו בעקבותיו את החשיבות שבו.

# data[].attributes.body
1.אצל ילדים בד"כ שינוי של שפה ותרבות והתיווך שלהם הוא יותר טבעי וקורה ממפגשים פשוטים של החיים. ולכן, כדי לדאוג שהם באמת נחשפים לשפה ולתרבות הייתי דואגת שעו"ס ילווה את המשפחה וידאג שהילדים מגיעים לגן/בית ספר ופוגשים שם את התרבות והשפה (במקביל הייתי מנסה להסביר לאנשי החינוך את הסיטואציה ודואגת שיעבדו בשילוב עם עו"ס המשפחה). בנוסף גם הייתי רוצה שהעו"ס ימליץ לצאת למקומות ציבוריים כמו גן שעשועים (שם בד"כ יש עוד מפגשים עם אנשים- שפה ותרבות).

לגבי שאר המשפחה, הייתי מנסה לייצר תוכנית של אדם/ משפחה המגיעים מאותה תרבות וכבר עברו את תהליך ההגירה והשילוב בחברה ושהם יהיו חונכים של המשפחה , יעזרו עם לימוד השפה ויהוו חברים (החונכים יעבדו יחד עם עו"ס המשפחה).

דבר נוסף שהייתי מנסה בלימוד השפה למבוגרים, המהגרים ילמדו את המורה את שפתם והמורה ילמד את המהגרים עברית(מה שיכול לתת להם תחושה שהם לא 'מטומטמים' ואי ידיעת השפה לא מעיד על חוסר חוכמה אצלם).

2. לדעתי, יש כמה דברים שיכולים להקל על המצב. העולים- לעזור להם להיטמע כמה שיותר בחברה ובתעסוקה תוך ליווי טכני, רגשי, תרבותי וחברתי. והייתי מנסה לעודד אותם לשתף ולספר על תהליך העלייה שלהם ובכך מעלה מודעות והערכה כלפיהם אצל שאר האוכלוסייה. שאר האוכלוסייה- להסביר ולשקף להם את המצב בו נמצאים העולים, את התחושות והקשיים. הייתי מנסה לתת להם כלים כדי לתרום ולעזור לעולים.

3. כדי להנגיש את השירותים הייתי מנסה ללמד כמה שיותר על התרבות, השפה והקשיים של המהגרים ובכך גורמת למטפל להיות יותר מותאם, רגיש ומבין לאוכלוסייה בה הולך לטפל. בנוסף היית מנסה לגרום לחשובים ולמובילים בתרבות להיות בעד טיפול(מסבירה חשיבות, שלא בהכרח רק חולי נפש קיצוניים ומשוגעים צריכים טיפול ומסבירה שנוכח הסיטואציה גדלים הסיכויים לצורך בטיפול ועזרה) ומתוך כך מנסה להביא מטפלים/ עו"סים למפגשים תרבותיים של הקהילה ונותנת להם להסביר על חשיבות הטיפול, נירמול הטיפול ונתינת מעט כלים להתמודדות כדי שיראו שזה לא כזה נורא כמו במחשבה.

# data[].attributes.body
1. לדעתי, ניתן להפוך את חוויות תיווך השפה והתרבות לחוויה חיובית עבור חברי המשפחה על ידי הפחתת האחריות כלפי הילדים, אפשר לעשות זאת על ידי הפיכת שירותים ציבוריים להרבה יותר נגישים, זאת אומרת, במקומות כמו בנקים, בתי חולים, ובכל מיני שירותים ציבוריים חיוניים תהיה אפשרות לקבלת נציג או עוזר המנוסה בשפה הזרה ובתיווך העניינים הפיננסיים או כל העניינים הציבוריים בהגדרות שהמהגרים יוכלו להבין ואף לתקשר בחזרה. על ידי נתינת השירות למהגרים, האחריות כלפי הילדים שהיו צריכים לתווך ולהסביר להוריהם כל דבר תפחת. הילדים יוכלו להיות ״ילדים״ ללא צורך להתעסק בעניינים ציבוריים כאשר להוריהם יש עזרה ותמיכה בשירות עצמו ובשפה שלהם.

2. הפחתת הגזענות כלפי יוצאי ברית המועצות ויוצאי אתיופיה: לדעתי, הדרך הטובה ביותר להפחית את הגזענות - היא לנסות לבטל את ה הבדלה. זאת אומרת, החברה שלנו מנסה לבדל אנשים לפי תכונות חיצוניות או קבוצות מסוימות ובכך משייכים אותם לסטריאוטיפים כאלו או אחרים, ומשם מגיעה הגזענות כאשר הסטריאוטיפים הם שליליים. על ידי הכנסת המודעות לסטריאוטיפים השליליים וניסיון להפריכם אפשר גם להחדיר למודעות שהסטריאוטיפ אינו קיים כפי שקבוצות אחרות רואות אותו. אפשר לנסות לשלב אנשים בעלי צבע עור שונה למקומות כמו פרסומות, תקשורת, מודעות בעיתון, שלטים ווכדו׳, העלאת מודעות לאנשים בעלי צבע עור ומוצא שונה. כאשר עושים זאת, מפחיתים את ההבדלים על ידי ראיה שווה לכל בני העדה השונים. בנוגע ליוצאי ברית המועצות, גם להם ניתן לתת יותר ייצוג במקומות ציבוריים כגון שדרנים וכו׳.

3. רעיונות להנגשת שירותים פסיכולוגים לאוכלוסיות אשר מתאפיינות בהטיה תרבותית להימנעות מביטוי מצוקה ופנייה לעזרה: לדעתי, צריך גם להנגיש את השירותים הפסיכולוגיים באופן שתואם את ההיבטים התרבותיים שלהם והתפיסה השונה שלהם. כל טיפול יכול להיות נגיש ולהינתן בצורה אחרת )אולי טיפול בקבוצה שבה יש כמה עדות שונות - מה שיכול לנרמל את השיתוף( או טיפול מונגש כמו עובדת סוציאלית שבאה בכל תקופת זמן כך שהטיפול יראה יותר רשמי. כדי להנגיש את הטיפול צריך להבין מאיזו סיבה נמנעים מטיפול מלכתחילה ואיך לשנות את התפיסה שלהם. ההנגשה יכולה להתבטא גם על ידי הכחדת הסטריאוטיפים )כמו בגזענות( שיש לאנשים ממוצא שונה על טיפול, אפשר לעשות זאת על ידי חשיפה לטיפול במקומות ציבוריים כמו קופות חולים ונורמליזציה של טיפול בתקשורת ובחברה בכלל.

# data[].attributes.body
1. לדעתי אפשר לעזור לכך שתיווך ולמידת השפה יהיו חוויתיים יותר על ידי יזימת מפגשים של קבוצות מהגרים בשלבים שונים וגם לא מהגרים, מפגשים חוויתים כיפיים וחברתיים בהם הלימוד יהיה יותר טבעי וחיוותי ויעזור להוריד חסמים שעלול להיות למהגרים, הבנה שעדיין אפשר להחזיק בתרבות ממנה באת אך במקביל ללמוד שפה ותרבות חדשה, והדרך הכי טובה ללמוד שפה זה דרך מפגש עם אנשים שבנוסף יעלה את המוטיבציה ללמידה וייתן תמיכה בשלב ההשתלבות.

2. לדעתי למדיה יש כח עצום בהורדת הגזענות כלפיי מהגרים כי היא נותנת אופציה לחשיפה להמון אנשים לכן לדעתי ייצוג של אכלוסיית המהגרים במדיה חשובה ביותר, כך שאנשים שאינם מהגרים יוכלו להכיר וללמוד יותר על האכלוסיה ובכך זה יעזור להוריד התנגדות להיכרות.

3. לדעתי חשוב לחשוף את האכלוסיות המהגרות לכל התמיכה שהם יכולים לקבל מהשירותיים הפסיכולוגים, חשוב להנגיש להם שיהיה להם קל ונגיש להגיע לעזרה אם הם יצטרכו ע"י פירסום בשפתם ופתיחת מקומות שקרובים לסביבת מגוריהם בנוסף אני חושבת שזה יכול לעזור אם ילמדו בבתי הספר על תחום בריאות הנפש כך שהילדים ידעו שזה בסדר לקבל עזרה נפשית ואולי זה יצליח לשנות מעט את הגישה שלהם ולהוריד פחדים וחסמים.

# data[].attributes.body
1.

לעניות דעתי, על מנת לתת לילדי העולים אפשרות הסתגלות חברתית-תרבותית בתוך המדינה החדשה, הרשויות צריכות ליצור פעילות חווייתית כגון חונכים וחונכות שילוו את הילדים תוך הדרכה מקצועית על התרבות האופיינית לילדי המהגרים תוך התמקדות בקשיים בהם הם נתקלים וכך יהיה לילד דמות שמבינה אותו, שרואה אותו והוא לא ירגיש חסר אונים לנוכח המציאות המאתגרת שבה הוא לא מצליח להשתלב במארג החברתי. בנוסף, לקיים פעילות בתוך בתי הספר שם יקבלו מענה ייחודי לבעיית השפה. קלינאי תקשורת ומורים מוסמכים שילמדו אותם את הדבר הבסיסי שכל ילד צריך: תקשורת.

המבוגרים, יקבלו מענה על ידי פעילות קבוצתית, מנחים/ות שילמדו אותם את השפה והתרבות. אלו ידעו לתווך להם את המצב החדש תוך הקפדה על שמירת המאפיינים הייחודיים של המהגרים כגון: דת, השקפה, מסורת, מאכלים ומנהגים. וזאת כדי שלא ירגישו שלוקחים להם את הזהות שלהם, את מי שהם, כך יהיה להם פחות קושי בהגירה ובהסתגלות למצבם.

2.

סידרה תיעודית שמתארת ממקור ראשון את קשיי העלייה לארץ בקרב יוצאי ברית המועצות ויצאי אתיופיה ותקבל פרסום נרחב, תפחית את הגזענות כלפי קבוצות אלו. לדעתי גזענות מגיעה ממקום של התנשאות ומלווה בחוסר ידיעה לקבוצה המופלית לרעה. לכן, חשיפה לנקודת מבטם של המהגרים תיצור אמפתיה ורצון להקל על קשייהם וכך תפחית גזענות.

בנוסף, עידוד אנשים מהקבוצה המופלית ללמוד ולהגיע למקומות גבוהים ונחשבים , לדוגמא: גיוס מבני העדה האתיופית למשטרה- כך ישנם שוטרים המבינים את התרבות והשפה, לא מיד עוצרים בחור אתיופי, כמו כן יש להם אפשרות להסביר לאמא בשפה שהיא מבינה למה עוצרים את בנה במידה ומתקבלת החלטה כזאת, לימודים באקדמיה -מה שיגרום לצמיחה כלכלית והחברה לא תיתפס כחברה נחשלת, עידוד לשירות משמעותי בצה"ל ועוד

ככל שיהיו יותר אנשים כאלו כך הגזענות תפחת כלפי אותה חברה וכן לא תהיה הטענה של :"זה רק הוא, לא כולם כאלה".

3.

הנגשת שירותים פסיכולוגים לאוכלוסיות אשר מתאפיינות בהטיה תרבותית להימנעות מביטוי מצוקה ופניה לעזרה, ע"י הכשרת מטפלים שבאים מאותה תרבות, הם יבינו ניואנסים שזר לא יבין. יהיה יותר קל לשתף ולפתוח בעיות מהתרבות למטפל שבא ממנה. המטפלים ידעו לפתח טיפול רגיש תרבות.

# data[].attributes.body
1. דעתי שלא צריך לתת לילדים להיות המתווחים כי אז הם נהיים כמו ילד הורי וזה סתם מביאה להם חוויה שלילית בעיני צריך להביא עובדים סוציאליים או פסיכולוגיים לכל קבוצת משפחות שהיא תהיה המתווכת בינהם בכדי שזה לא ייפול על מישהוא ספציפי כמו ילד בנוסף את התרבות ניתן לתת לכל משפחה מספר שיעורים בנגוע לתרבות במדינה ככה שהיה יותר קל ואפילו יעשו את זה בקבוצות.

2. דעתי שאם רוצים להפחית את הגזענות צריך לתת שיעורים בבית הספר אפילו בגנים ולהסבער לילדים שצבע העור או המבטא זה לא מה שמייחד את הבנאדם וכן להסביר להם שצריך להתנהג לכולם בשוויון ללא הבדלים.

3. דעתי שאפשר ללכת למישהוא סמכותי כמו נניח שאצל חרדים ,רב, ולהסביר למה צריך את הדברים הללו כמו פסיכולים וכ וכך הוא יגיד לעדה שלו שיעשו את זה וכך יכול להיותר קל מעבר לכך אולי אפשר אפילו להגיד להם לעשות תקופת ניסיון או שיעור נסיון אפילו לא לקרוא לזה טיפול ואם הם רואים לשלא טוב להם אז לא וכך לפחות כולם ינסו.

# data[].attributes.body
1.לדעתי יש שני שלבים חשובים שיכולים לעזור לחוויית השפה והתרבות

* לנסות לפתור את הבעיה.

* לעזור נפשית להתמודד עם הקושי באמצעות אחיזה במשמעות.

אפשר לעזור ולנסות למגר את התופעה של בעיית השפה ע"י פריסת מתרגמים במקומות ציבוריים כמו בבנקים , קופות חולים ועוד וע"י כך לעזור להורים להצליח להתאקלם לא בהכרח בעזרת הילדים ולאט לאט ללמוד את השפה ולהצליח להתנהל.

עזרה נפשית - להסביר לילד ולהורה את המשמעות הגדולה בלהיות חלק מעמ"י ואת השייכות לא"י למרות הקשיים הרבים הכרוכים בכך, ובכך לגרום להם להתחזק ולהרגיש שהם שמחים ובוחרים בזה למרות הקושי.

2. אפשר להפחית את הגזענות ע״י יצירת מפגשים בין העולים ובין הישראלים שנולדו פה ,

אני מאמינה שע"י מפגש והיכרות מעמיקה עם העולים הגזענות פוחתת ודועכת , כי כאשר פוגשים את הבפנים של העולים ומתחברים אליהם מבינים שהפערים שיש הם חיצוניים וחסרי משמעות.

3.הנגשת השירותים הפסיכולוגיים יוכלו להיות ע"י הסבר שזהו דבר בסיסי וטבעי שכלל האוכלוסייה משתמשת בו ולא בהכרח עולים או אנשים שמצבם לא טוב...

לפרסם להם יותר ולתת להם להכיר מקרוב..

אני חושבת שלא בהכרח צריך מטפל מהעולם שלהם אלה מטפל שיצליח להבין את השפה שלהם ורק מתוך ההבנה לנסות לעזור ולפתח את עולם הרגש.

# data[].attributes.body
1. אני חושבת שעל ידיי עובדת סוציאלית שתלווה את המשפחה בכל תהליך ההגירה ותנגיש להם יותר את השפה ואת התרבות החוויה תהיה רכה יותר וקלה יותר בשבילם.

2. עצם הגדלת המודעות לכך שיש גזענות זה מפחית אןתה, כפי שאמרנו הגזענות בישראל היא סמויה ואנשים מתכחשים לכך. על ידיי הגברת המודעות זה יעזור להפחתת הגזענות.

3. אני חושבת שהממשלה צריכה לסבסד טיפולים פסיכולוגיים עבור המהגרים. וכן לדאוג שיהיה לווי צמוד של עובדת סוציאלית למשפחה

# data[].attributes.body
1. כמו שדיברנו בכיתה כאשר יש מצב שבו הילד מתווך להוריו ולבית את כל התרבות החדשה שהם נכנסו אליה יכול להיווצר מצב של ״ילד הורי״ ילד שסוחב על כתפיו אחריות רבה מדי וכביכול מחליף את התפקיד של הוריו. כאשר קורה דבר כזה אפשר אולי לנסות לנרמל את השיח בבית סביב העניין הזה שהילד יותר בחוץ ויותר קל לו לקלוט ולכן הוא מנגיש את המידע לבית וכאשר מבינים את זה אז ההורים נשארים במשבצת ההורים, האחראים והתומכים והילד נשאר ילד

2. רעיונות להפחתת גזענות: בעיניי שוב נרמול השיח סביב דברים קצת פחות מדוברים או קצת יותר מודחקים יכול להוות פתרון חלקי או מלא להרבה בעיות. ברגע שהשיח על גזענות הוא מדובר ונרחב אפשר לעסוק בזה להבין מה המניעים של החברה (הדומיננטית וזו שסופגת גזענות) ולמה השימוש בגזענות לא נכון לכלל המגזרים.

3. אפשר לתת יותר לגיטימציה לשיתוף על ידי שיתוף פעולה עם מובילי דעת קהל של אותו מגזר כמו למשל בציבור החרדי שיש כל מיני פרסומות על מטפלים שהוכשרו בקורסים שמאושרים על ידי הרבנים וזה כדי לעודד אנשים שזה מותר ואפילו רצוי לפי הערכים שהם מאמינים בהם.

# data[].attributes.body
.
1. לרכך את תיווך השפה והתרבות החדשה דרך דמות שמעורה ומכירה את התרבות, כך ״שיחושו בבית״. שיהיה גוף שמאחד את כל המערך של הקליטה ולגוף הזה יהיה אנשי שטח עם מערך מסודר שימנע מהמהגרים את החוויה הלא נעימה של ניסוי וטעייה אלא מלכתחילה להכווין ולהפנות אותם למוסדות מתאימים לדוג׳ בתי ספר שיש להם יותר רוח של הכלה, אוכלוסיה יוצר מגוונת, פתיחות.                              בנוסף אפשר לעשות מיפוי של הכשרה והשכלה ולפי זה התאמה של התעסוקה, כמו אצל יוצאי ברית המועצות שהגיעו מלומדים, ובתרבויות שלא מקובלת בהם השכלה מאחר ובארץ כן מקובל אז ליצור שיתופי פעולה במקצועות שיכולים להתאים וידידותיים בשבילם.  בנוסף מלכתחילה להמליץ על מגורים בסמוך לאזורים שיש שם יותר ריכוז של האוכלוסיה או סמוך למשפחה קרובה זה יכול לעזור בהתאקלמות טובה יותר. אפשר לעשות מיזמים של קהילה תומכת, לדוג חגים שבתות אצל משפחות ״קולטות״ - מארחות, אירועים קהילתיים על זה מחבר ומקרב ונותן תחושת שייכות.

2. רעיון להפחתת הגזענות: פיתוח יוזמות של אפליה מתקנת ברמת התעסוקה, בחינוך, במוסדות להשכלה גבוהה, למעשה בכל אופציה שמאפשרת גזענות לחוקק אפליה מתקנת כך שניתן יהיה לממש פוטנציאל דרך אפליה מתקנת.

3. הנגשת השירותים הפסיכולוגיים לאוכלוסיות עם הטיה תרבותית, זהו תהליך תודעתי עם השקעה לטווח ארוך ולפעמים דורי, אפשר יהיה ליצור את השיח דרך יוצאי אתיופיה וותיקים שאולי ההטיה התרבותית שלהם כבר יותר מאוזנת שהם יהיו גורם מגשר דרך מנהיגי העדה שיש לדברים שלהם הרבה משקל לשאר בני העדה בתרבות האתיופית

# data[].attributes.headline
יעלי פריינוביץ'

# data[].attributes.subject
יעלי פריינוביץ'

# data[].attributes.body
תיווך שפה ותרבות - לדעתי, מה שיכול לעזור ולהפוך את החוויה של תיווך השפה והתרבות הוא להקצות לאותם ילדי מהגרים מפגש / מפגשים עם ילדי מהגרים מאותו מקום שכבר התמקמו בארץ ובכך לתת להם הרגשה שלא רק שהם לא הראשונים ולא היחידים שעשו זאת, אלא שזה לא כ"כ נורא כמו שעכשיו זה מרגיש, לפעמים דווקא התמיכה הזו ממי שעבר דבר שדומה לך תיצור חיבור גדול יותר ותיתן הרגשה טובה יותר.

בנוסף, ליווי של גורם חיצוני להורים ולילד שיכול לתווך את הסיטואציה בצורה נכונה, לתת להורים את הכלים הנכונים ומנגד לתת לילד כלים ולעזור בתהליך המורכב שבו הם נמצאים.

הפחתת גזענות - בשביל להפחית זאת לדעתי צריך כבר מגיל צעיר מאוד להזכיר לילד שכולם בני אדם שונים, כל אחד שונה בצורה כזו או אחרת. בפרט במקרה של עולי אתיופיה, ששם דובר על גזענות בגלל הצבע - להוסיף בובות עם עור שחור למדפים וכדומה ולהפוך את זה לנורמה, ילדים שמשרישים להם את זה מגיל צעיר ייגדלו בעז"ה להיות יותר מקבלים ובעלי אמפתיה ורגישות כלפי האחר.

אך בגיל מבוגר, הדברים קצת שונים ולדעתי מה שצריך לעשות הוא לתת לאותם תרבויות יותר במה, להוסיף אלמנטים שקשורים אליהם בפרסומות או בסרטים ישראליים ולתת להם במה חיובית, שתפתח את הציבור להכיר אותם קצת יותר לעומק.

הנגשת שירות פסיכולוגי - לדעתי, חלק מהותי מההמנעות היא מעצם העובדה שאתה הולך ל"פסיכולוג", הייתי אולי נמנעת בהתחלה מלהגיד אותה במפורש ומציעה "שירותי ייעוץ" ע"י מומחים וכדומה.

בנוסף, אולי דווקא פסיכולוג מהתרבות שלהם ומארץ המוצא שלהם ייתן להם הרגשה יותר טובה ונוחה וכך ישתפו יותר.

יתר על כן, הייתי מסבירה ומנגישה להם את העניין ששירות כזה הוא סודי לכל דבר ובנוסף אינו מחייב, לפעמים זה נראה שברגע שאתה תתחיל ותנסה אז אתה חייב להמשיך, דבר זה יכול למנוע מהם בכלל להכנס לזה ובפועל זה כלל לא ככה, הייתי מסבירה להם את העניין הזה ואולי אפילו נותנת מפגש ראשון חינמי כניסיון, לאפשר להם לבוא ולנסות בלי לשלם ובכך לתת הזדמנות אמיתית.

# data[].attributes.body
1. לדעתי כדי להפוך את החוויה של תיווך השפה ותיווך התרבות לחיובית יותר עבור חברי המשפחה המהגרת, היא על ידי קודם כל הגדרת סמכות הורית. זאת אומרת כפי שראינו במצגות הרבה פעמים ילדי המהגרים קלטו יותר מהר את השפה החדשה מאשר ההורים מה שערר את הסמכות ההורית - ההורים הפכו להיות הרבה פעמים תלויים בילדים כדי להבין את השפה והילדים הרגישו שיש להם יתרון על ההורים או הפוך, הרבה פעמים הילדים הרגישו עול שכן הרבה פעמים היו צריכים לתווך להורים את השפה ולבוא איתם לכל מיני מקומות שילד קטן לא אמור להיות שם ובטח לא להבין במושגים האלה (כמו בנק). בנוסף הייתי מציעה להורים ללכת לאולפן שיעזור להם ללמוד את השפה החדשה, להשתלב בשוק העבודה וכך אולי זה יגביר את היכולת שלהם לקלוט את השפה יותר מהר וכן להשתלב בחברה ולהתחיל ללמוד את התרבות החדשה - קודים חברתיים, לבוש, ביטויים ועוד. ולמשפחה באופן כללי הייתי מכניסה איזשהוא גורם חיצוני כמו עו"ס שיתווך בינם לבין משפחה ישראלית, מה שבעיני יעודד את המשפחה המהגרת ויצור אצלם תחושת שייכות וכן יצמצם פערים חברתיים ותרבותיים.

2. בעיני כדי להפחית את הגזענות בקרב יוצאי אתיופיה ויוצאי בריה"מ צריך להתחיל בחינוך הבית ספרי. למשל, להראות ולשתף לילדים את סיפורי העלייה שלהם, המנהגים הייחודיים להם, מאכלים ועוד - מה שיכול ליצור עניין ורצון להכיר יותר ויותר אותם ואת התרבות הייחודית להם. וכן הייתי מציעה ליזום הרצאות בנושא תופעת הגזענות וכיצד ניתן למגר אותה בקרב האוכלוסייה המבוגרת יותר וכך להעלות יותר מודעות לעניין.

3. הייתי מציעה קודם כל שהשירותים הפסיכולוגיים יהיו מתווכים להם בשפה המקורית שלהם. מנסה להמליץ ולכוון על אנשים המומחים ביעוץ כזה או אחר שיכולו להיעזר בהם או מכירה להם אנשים מהתרבות שלהם שהלכו לטיפול וייעוץ ואכן זה עזר להם - יכול לעודד אותם ולתת להם את ההרגשה שהם לא לבד במה שהם מתמודדים וזו לא בושה במיוחד שכבר מישהו מאותה תרבות הלך לטיפול. כמו כן ישנם גם לא מעט פרסומות שמופיעות בטלוויזיה של עמותות שמציעות עזרה בנושא בריאות הנפש כמו ער"ן ונטל"י, מה שיכול להעלות את המודעות שקיים שירות כזה שיכול לתת להם מענה טוב.

# data[].attributes.headline
גילה זירינג 

# data[].attributes.subject
גילה זירינג 

# data[].attributes.body
1- אני חושבת שאולי ביכדי להפוך את החוויה של תיווך השפה ותיווך התרבות בקרב ילדי מהגרים לחוויה יותר חיובית בעבור חברי המישפחה המהגרת כדאי לתת להורים המלצה על אדם מחוץ לבית שיעזור להם עים כל מה שקשור לשפה בכדי שלא הכל יפול על הילד ואפילו שהם עצמם יקחו עוד שיעורים בעיברית ולהסביר להם את החשיבות העינין שלא יפול על הילדים , ולילדים לתת תמיכה נפשית כגון פסיכולוגית שתעזור להם להסתגל עים החברה בצורה יותר טובה . וטיפלו להסביר לילדי הכיתה את החשיבות לתת לחבריהם העולים יותר סבלנות ויחס

2- בכדי להפחית את הגיזענות כלפי יוצאי ברית המועצות לשעבר ויוצאי אירופה , לדעתי כדאי כבר מיגיל קטן להסביר לילדים בבית ספר את החשיבות של נתינת יחס טוב לעולים , וממש להסביר לילדים ולנוער שבארץ את הבעיה בכדי שיוכלו לתת מענה גם בגיל הזה לחבריהם וגם כשיגדלו וישפיעו על העולם

3- לדעתי אפשר להראות להם מחקרים ולהראות להם כמה עוזר כשהולכים למענה פסיכולוגי וכמה יכול לשפר את איכות חייהם , וככה הם לא מסתמכים על דעת של אוכלוסיה ותרבות חדשה , אלא ממש על מחקרים שמעידים על יעילות בטיפולים

# data[].attributes.headline
אלישבע שטיין

# data[].attributes.subject
אלישבע שטיין

# data[].attributes.body
1- חוויה חיובית בקרב ילדים תמיד מתקשרת לי עם לימוד דרך משחק יצירת זמן של למידה דרך משחק והתבטאות אישית בשפה הזרה יכולה לעלות את הבטחון העצמי של הילד בשפה ולהפוך את החוויה ללמידה ומסקרנת, לגבי התרבות אצל ילדים הסתגלות היא טבעית יותר ויצירת מרחב מפגש עם ילדים נוספים תאפשר חשיפה, לכלל המשפחה {כולל הילדים} הייתי מצמידה עוס שתהיה שם לכל צורך של המשפחה עד שתתאקלם, אולי יצירת פרוייקט של משפחה מאמצת משפחה בה משפחה ישראלית מאמצת משפחה של עולים ככה החשיפה עם התרבות תהיה על ידי יצירת קשרים חברתים וחום של משפחה

2- הפחתת גזענות קשורה להסברה ציבורית בעיקר לאוכלוסיה המבוגרת יותר בה דעות קדומות מקובעות בראש, פרסומות וסמנריונים בנוגע לגזענות בכללי ותרבות ברית המועצות אתיופיה בפרט כך שכל מיני דעות קדומות יופרחו וימצאו כלא רלוונטיות. יצירת מעגלי שיח במקומות פומביים כך שיהיו נגישים לכולם ממש! יצירת רצון ציבורי למיגור תופעת הגזענות והבנה ששונים ממנו לא הופך אותם למשננים בחברה.

3- הנגשת השירותים קודם כל צריכה להעשות בשפה שלהם להכשיר ולהשקיע במטפלים בשפות העולים כך שיהיה מה לעשות איתם, אותה ההכשרה תכלול זיהויי של בקשת עזרה בדקכים עקיפות תלוייות חברה.

לפעמים אדם שנמנע מלעשות דברים היה רוצה לעשות אותם אם רק היו מציעים לו מספיק פעמים ולכן מיפוי העולים ותעות חוזרות לעזרה, שינוי שמות והגדרת העזרה כמשהו רגיל שלכולם יש לא רק לאוכלוסיה העולה תיצור תחושה שהם כמו כולם.

# data[].attributes.body
1. לדעתי כדי להפוך את החוויה של תיווך שפה ותיווך התרבות לחוויה חיובית יותר עבור חברי המשפחה המהגרת צריך לתת מעטפת של מסגרת טיפולית או חינוכית שתוכל לתת תמיכה וללוות בצורה נכונה למשפחה.

2. לדעתי כדי להפחית גזענות כלפי יוצאי ברית המועצות לשעבר וכלפי יוצאי אתיופיה צריך להעלות את המודעות לגבהים ולגבי הסיפור שלהם והחשיבות שלהם בחברה שלנו, להעלות את המודעות לכך שכולנו שווים ותורמים לחברה.

3. הנגשת שירותים פסיכולוגיים לאוכלוסיות שמתאפיינות בהטיה תרבותית להימנעות מביטוי מצוקה ופנייה לעזרה לדעתי צריך להנגיש את השירותיים הפסיכולוגים כמה שיותר בצורה שמקבילה לתרבויות כאלו- כמו פסיכולוג מהתרבות, או שמכיר ומבין את התרבות לעומק: וכך יהיה פחות פער וזה יוכל להיות מונגש יותר

# data[].attributes.body
1.תיווך השפה והתרבות ע"י הילדים הוא חוויה שלילית לילד כי הוא הופך להיות 'ילד הורי'.

כדי לנסות להפחית את ההשפעה כדאי אולי שההורים יסבירו לילד שזו תופעה מוכרת והגיונית במצבם, וידגישו לו שזה ענין טכני וזמני ולא כי הוא באמת 'האחראי' אלא רק ה'שליח',

כמו כן ינסו להדגיש את היכולות והסמכות שלהם בתוך הבית, בדברים שהם כן יכולים.

וכן שההורים ישתדלו לחפש מקורות עזרה נוספים שהילד לא ירגיש שהוא האופציה היחידה.

2.כמו שלמדנו על 'תקשורת מיטיבה' להנכיח אותם יותר בתקשורת בצורה חיובית וכחלק מהכלל.

וגם להעלות את הנושא של הגזענות והכאב שהיא גורמת לעולים והצורך לפתח מודעות ואמפתיה. (ואת המחשבה שכולנו שונים קצת בדברים מסוימים אחד מהשני.)

3.לבדוק מה הסיבות שגורמות להימנעות, ולנסות לפתור אותם בהסברים ולמידה. וגם להפוך טיפול לדבר מוכר נגיש ופשוט יותר בכלל האוכלוסיה.

# data[].attributes.body
1-לדעתי, אפשר להפוך את החוויה של תיווך שפה ותרבות ליותר חיובית עבור המשפחה המהגרת אני חושבת שעל ידי ליווי צמוד של עובדת סוציאלית שבודקת את המצב בבית ובנוסף עזרה כלכלית לרכישת מקצוע יעזור להורים להתאקלם בארץ ישראל.

2- העלאת המודעות לתרבות האחרת, שיתוף סיפורי העלייה והצגת תכנים שקשורים לתרבות שממנה המהגרים מגיעים בבתי ספר, תנועות נוער או מסלולים אקדמאיים תיצור חשיפה אל התרבות השונה ובעקבות החשיפה התרבות תהיה יותר מוכרת וכך יהיה יותר אמפתיה כלפי המהגרים.

3- כדי להנגיש שירותים פסיכולוגיים לאוכלוסיות אשר מתאפיינות בהטיה תרבות שנמנעת מביטוי מצורה ופנייה לעזרה, בשביל לעזור לאוכלוסייה כזו אני חושבת שצריך להשתמש בתרבות שלהם כמו לדוג' המהגרים מאתיופיה יש להם מנהיגים שנקראים קייס ומהם הם מקבלים תמיכה נפשית/ רוחנית ליצור שיתוף פעולה איתם יכול לעזור ממש וכך המהגרים יתנו אמון בטיפול.

# data[].attributes.body
1. תיווך שפה ותרבות- לדעתי, ליווי של עובדים סוציאליים למהגרים המגיעים לארץ חדשה הוא חובה. כך יוכלו לתווך להם את השפה ואת התרבות בצורה הטובה ביותר ויוכלו לעזור להם להסתגל לאורח חיים חדש שהם נפגשים בו. לדעתי, עו"ס יכול לעזור בהכוון המשפחה מבחינה חברתית, כלכלית, תרבותית, טכנית (הנחייה לגבי בנק וכדומה).

2. הפחתת גזענות- לדעתי, דיבור בקרב הציבור על אוכלוסייה שונה, גורם להעלאת המודעות של הסביבה לכך שהחברה הינה מגוונת. לדוגמא, ילדים\בני נוער, ניתן ללמדם בתנועות הנוער או בבתי הספר על המורכבות שחווה הצד שמתנהגים כלפיו בגזענות. לדעתי, זה יגרום לאנשים להיות בעלי אמפתיה ורגישות יותר כלפי האחר השונה ממנו.

3. לדעתי, ניתן להנגיש לאוכלוסייה אשר נמנעת מטיפול פסיכולוגי, על ידי אנשים משמעותיים בחייהם מתוך התרבות שלהם. אנשים שהם מעריכים אותם והולכים בדרכם.

# data[].attributes.headline
הציעו רעיונות להנגשת שירותים פסיכולוגיים לאוכלוסיות אשר מתאפיינות בהטיה תרבותית להימנעות מביטוי מצוקה ופנייה לעזרה

# data[].attributes.subject
הציעו רעיונות להנגשת שירותים פסיכולוגיים לאוכלוסיות אשר מתאפיינות בהטיה תרבותית להימנעות מביטוי מצוקה ופנייה לעזרה

# data[].attributes.headline
הציעו רעיונות להפחתת הגזענות כלפי יוצאי ברית המועצות לשעבר וכלפי יוצאי אתיופיה

# data[].attributes.subject
הציעו רעיונות להפחתת הגזענות כלפי יוצאי ברית המועצות לשעבר וכלפי יוצאי אתיופיה

# data[].attributes.headline
הציעו רעיונות כיצד ניתן להפוך את החוייה של תיווך השפה ותיווך התרבות שלמדנו עליה בקרב ילדי מהגרים לחוייה חיובית יותר עבור חברי המשפחה המהגרת. 

# data[].attributes.subject
הציעו רעיונות כיצד ניתן להפוך את החוייה של תיווך השפה ותיווך התרבות שלמדנו עליה בקרב ילדי מהגרים לחוייה חיובית יותר עבור חברי המשפחה המהגרת. 