# data[].attributes.headline
ЯК ЗНАННЯ МОВИ НАПОВНЮЄ МІЙ ГАМАНЕЦЬ

# data[].attributes.subject
ЯК ЗНАННЯ МОВИ НАПОВНЮЄ МІЙ ГАМАНЕЦЬ

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=V4EcrAgfiEM&t=590s&ab_channel=%D0%9C%D0%B0%D0%BA%D1%81%D0%B8%D0%BC%D0%9F%D1%80%D1%83%D0%B4%D0%B5%D1%83%D1%81

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Максим Прудеус

# data[].attributes.attachment_link.title
Чому мова завжди на часі | Як саме мова впливає на добробут українців | Мова та економіка

# data[].attributes.headline
БІБЛІОТЕКА СУХОМЛИНСЬКОГО 

# data[].attributes.subject
БІБЛІОТЕКА СУХОМЛИНСЬКОГО 

# data[].attributes.body
http://dnpb.gov.ua/ua/structure/2V44V;8/2V44V;-@5D5@0B82=%3EW-B0-0=0;VB8G=%3EW-V/

# data[].attributes.headline
Теорія Крашена: занурення по саму шию

# data[].attributes.subject
Теорія Крашена: занурення по саму шию

# data[].attributes.body
https://www.cambridge.org/core/journals/journal-of-classics-teaching/article/comprehensible-input-and-krashens-theory/2308987050E8D31E3986B530D4B02F6F

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Over the last 20 years in the United States a curious and likely unpredictable movement has been evolving in the way that we teach Latin and ancient Greek. A set of pedagogical principles known as Comprehensible Input (hereafter CI) has become a vehicle of change affecting our classrooms, our professional organisations and our teacher training programs as well as our relationships with and our positions in world language organisations. These changes to the teaching of classical languages were unpredictable because at the outset CI represented a set of hypotheses and then principles that even their progenitor, Stephen Krashen, thought of as the way into acquiring modern languages while teachers of classical languages had constructed a fortified wall around themselves built on the notion that Latin and ancient Greek were uniquely different from modern languages and, therefore, required different approaches. In many iterations of this wall, only a select cadre of students was thought (and easily demonstrated to be) capable of or even interested in mastering classical languages. This article will examine very briefly what this wave of change has been like in the Latin classrooms and institutions of the US and examine in particular the principles of Comprehensible Input: what they propose, how they are being practised in Latin classrooms, and the obstacles they encounter as well as opportunities they afford Latin programs which intend to survive and thrive in the coming years.

CI and the Latin Classroom: The last two decades

20 years ago, as a relatively new teacher of Latin I had a series of experiences that I can now identify as the beginning of my encounter with Comprehensible Input. I was teaching by day and going back to University by night to work on a degree in Spanish. Lady Fortune saw to it that I landed in a class of intermediate Spanish taught by a professor from India who had studied all of his Spanish in Spain. He was multilingual and, as I came to understand, spent a great deal of time reflecting on how he would deliver language learning to his students. After my first class with him, he never spoke another word of English to us (which by itself is not necessarily a good teaching plan). At the same time, he ensured that no one in the room was lost for lack of understanding. He spoke to us entirely in Spanish in ways that we always understood. Every session included new vocabulary which he always helped us understand even while we were using them. I would leave those classes, and, on the trip home, discover that I continued to hold internal dialogues in my mind in Spanish. I will never forget the night that this nagging, relentless question arose in my consciousness: why can I not teach Latin this way?

The answer to that question is a long one which I will not belabour here except through summary. I could not teach Latin that way because through all of my own studies and preparations, I was not prepared to speak a word of Latin. I was not prepared to actually read Latin. I had never had the experience of thinking in Latin. I never wrote a single personally communicative sentence in Latin. I was not ever given the chance to try and understand Latin spoken to me for the purpose of communication. I had, through relentless self-imposed determination, mastered the ability to talk at length about the different uses of the ablative case, of compound verbs that require the dative, of verbs of remembering and forgetting that require the genitive, of the difference in primary and secondary sequence. I could tell you what a Ciceronian period was and how utterly overwhelming they could be to try to translate. And yes, translation: it would be a few years before I came to realise that translating Latin or Greek was not at all the same thing as reading those languages which could actually be done, left to right, word for word. Reading these languages as they were written and understanding them as such also creates deeper meaning and understanding in the reader who is then drawn into the text. Translating or decoding classical languages is rather like demanding that the meaning of the text come out and become something foreign to itself - the reader's native language.

About this same time, the American Council on the Teaching of Foreign Languages (ACTFL) published its first edition of the Standards for World Languages. In the course of attempting to embrace what ACTFL was offering to us via the four modes of language (listening, reading, speaking and writing), I came across reference to Krashen's work. It would still be another five years before I actually picked up his work and began to try to employ it in my teaching. Meanwhile, I was determined to teach Latin like my Spanish professor was teaching me Spanish. I decided that the problem was that I couldn't speak Latin, so I attempted to focus on that. I created classroom scripts for myself which I painstakingly created using the Latin I knew and what was at the time the first edition of Conversational Latin for Oral Proficiency (Traupman, Reference Traupman1997). The day came when I was ready (with the help of cue cards hidden from student sight all over the room) to speak to my students in Latin of all the classroom management things that we did every day. That's when I encountered what should have been the obvious obstacle: I had prepared myself to speak Latin to them, but I had no idea how to prepare them to understand what I was trying to say. Needless to say, those first attempts were anxiety-provoking in all of us, exhausting and sent me back to ponder. Perhaps Latin was just too different. Perhaps Spanish was just so much easier that it could be taught in a way that immediately communicated. Perhaps I was wasting my time. Those thoughts tortured me because at the same time I found competing thoughts. Latin is a human language. It has an incredibly long history of communicating what all of my own teachers and much of my society claim are important, valuable perhaps even eternal messages for us to understand. If that's so, how can I begin to teach Latin as a language that communicates?

The truth that confronted me each day was that all I was prepared to teach my students was the equivalent of the art of autopsy. That required a dead language and students with the fortitude to cut open the corpse each day. Too many of them were not willing to do that, and they were failing. At this rate, my program would itself die in a few years. That has been true all across our educational landscape. Too many Latin students were not capable of or interested in linguistic autopsy of a dead language. They either went elsewhere for language study, or failed out of our programs before our programs were closed.

In the early 2000's with all of these competing questions stirring in me, a confluence of things moved me on in this quest for Latin as a language that communicates important messages. Despite my first horrible attempts to use Latin in my classroom, I persisted in the idea that I should be able to do that. I also came across the works of James Asher with Total Physical Response ( Reference Asher1988), the hypotheses of Stephen Krashen, the natural method used by Hans Oerburg, and the so called 'green bible' of Ray and Seely. By reading their works I was using total physical response to introduce new vocabulary, convincing administrators to purchase Oerburg's Lingua Latina as our textbook (which had no English in it at all), attempting to tell and ask stories and circle words and phrases in my classroom just by trial and error (with no one to ask or model after in Latin). I had read the five hypotheses of Krashen. They made sense on paper, but it would still be several years before they began to be the framework for practices in my classroom. In early 2004, I had the opportunity to attend a one-day lecture with Stephen Krashen in Atlanta followed by a two-day workshop the next year with Jason Fritze in the use of TPRS. In those two live and interactive events, I found much affirmation for what I had been trying, some correctives for what I had misunderstood and the encouragement (at least from modern language colleagues) to persist.

Trying to talk about these things with Latin colleagues was another kind of experience altogether. These were still the days of email listservs. They were a huge advantage to professional collaboration over waiting for annual conferences to arrive for a few days of face to face conversation (often dominated by the reading of papers and no real conversation or collaborative reflection on best practices). The email listserv, however, left awful gaps in the ability to communicate. I boldly brought what I was thinking, doing and trying to the Latin community of teachers there, and it was largely not welcome. I argued the theories as best I could. When asked for examples, I would gladly offer up a recent set of materials and experiences from my classroom. When a mistake was found in my Latin (regardless of whether it was a typo or an actual gap in my knowledge) I was dismissed along with the new theories as someone who simply did not know his Latin. If one did not know the basics of Latin grammar, the usual dismissal went, why should we listen to these theories that are meant for modern languages? Besides, Latin is different, and these things won't work in Latin. I lost count of the times that I was told that nothing I had to offer was worth the conversation because my Latin was bad. I came to understand that accusing another colleague of bad Latin was the quickest and commonest defence against new ideas in our community. Despite this experience of shouting against the traditional winds, two of us decided to create a new listserv. John Piazza (current Latin teacher at Berkley High School) and I formed the Latin Best Practices listserv (now found on Facebook) and quickly established it as a place to discuss 'those second language acquisition practices that help all kinds of students make progress in Latin and which continue to evolve into better practices as they are shared'.

A little over ten years ago in 2008 two colleagues (Rachel Ash and Stephanie Molchen) and I offered what would be the first (and at the time we were sure the last) session at the Institute of the American Classical League introducing Comprehensible Input. To an overflow crowd of about 100 Latin teachers, we offered a reading from Ovid's Metamorphoses - the description of Envy: Met. II.760-782, 790-796. We asked participants to read it to themselves, saying that they had two minutes in which to do so. We then asked them to turn to a partner and describe what they had just read. That discussion did not last long and the level of conversation was very quiet. Over the course of the next hour, the three of us used a variety of CI strategies to deliver what we felt were the unknown vocabulary of this less read text, and we did it completely in Latin. At the end of the hour, we asked participants to read the text again. Within minutes the room was buzzing with conversation and excitement. There were even a few audible gasps. Latin teachers were actually able to read and understand a passage that an hour before many had difficulty with. We had wanted them to experience this approach as much like students as possible, and it seemed they did. What was the first thing that someone said to us afterwards? It consisted of a criticism of some of our pronunciation of a Latin word or two (your stress was off in that word). The overwhelming conversation for the next two days, though, consisted of individuals confessing to us how little of the text they had first been able to read, and how much more they understood after the CI framed activities.

Ten years later, Comprehensible Input is a reality that everyone is contending with. Scores of Latin teachers have fully embraced it. Many more are taking their first steps with it. Thousands are participating in conversations on the internet about it, collaborating and sharing ideas as well as being willing to ask questions about it. Even those who reject it now know that they must include it in their conversations, planning and structures when language pedagogy is part of the conversation. Sessions offered at the American Classical League's annual Summer Institute now routinely include many which are devoted to CI-related topics, and this is true at regional and state level classics professional meetings as well. Conferences that used to be dismissed by Latin teachers as for modern languages only now enjoy a healthy contingent of Latin teachers who are present for and offering workshops on their use of second language acquisition principles which stem from or are in dialogue with Comprehensible Input. Younger teachers who are joining the field either have come from programs that have included CI in their array of second language acquisition studies, or they have heard from their in-field colleagues that CI is something they must know about. That has created a new reality in which novice as well as veteran classical language teachers have in common a new willingness to learn how to teach Latin and Greek differently from how they themselves learned.

Before I turn to the principles of CI, I want to bring my own story up to the present. 14 years ago, I took the position that I now hold in a large (3000+ students) metropolitan high school. The program was staffed by one Latin teacher whom I replaced. There were 130 students in the program offering four years of Latin. Despite the school's multicultural demographics, the Latin program was made up entirely of white and Asian students. By that time, I was fully committed to CI as the framework for how I taught Latin. As I write this in late 2018, our program has grown to 700 students and five full-time Latin teachers. We have a high retention rate from year one to year four (40-60% depending on the year compared to a more traditional 1-10%), and a virtual zero failure rate. Our program now matches the school in every demographic including students who are being served by Special Education for various learning difficulties. Recent enrolment numbers show that our Special Education numbers have almost doubled in the last two years including 121 currently among our total enrolment in Latin. The five of us who teach in the Latin program are clear that we would never go back to anything we have done prior to discovering the principles of Comprehensible Input.

Krashen's Principles of Comprehensible Input

In what follows, I offer what I now understand to be the principles of Comprehensible Input that can be a complete philosophical framing of pedagogical practices. Those are important distinctions. The principles provide an intellectual framework for the various (dozens) of practices which we are creating, using, sharing and evolving in our classrooms. What I am calling the principles of CI began as Krashen's five hypotheses. Some time later, he offered a sixth. As I have heard Krashen himself say on numerous occasions, the difference in a hypothesis and a theory is not worth pressing. Both a hypothesis and a theory require evidence that supports their claims, and there is plenty of support to establish the claims of his hypotheses. On the other hand, if you wish to disagree with CI and have what you believe is one instance of non-supporting evidence, there is no amount of evidence that will convince you otherwise. My own experience and that of scores of Latin teachers who have embraced CI is that not only are the principles of CI intellectually appealing and supported by research and studies, but we find that by engaging in pedagogical practices that reflect them, we see significantly positive results in our classrooms. Latin becomes accessible to all kinds of learners, and while failure rates plummet retention rates soar. Below, I will briefly explain each of the principles, i.e. how I explain them in workshops and graduate courses to teachers and teachers in training. I will give reference to Krashen's work and strongly urge those interested in CI to read his own words (all on his website for free access at www.sdkrashen.com). I will then offer an example of what that may look like in a Latin classroom (remember, there are dozens of practices developed and being developed) as well as potential opportunities and obstacles that one may encounter.

The Acquisition-Learning Distinction Principle

As a Latin teacher, this first principle played more games with my own thinking about our language than perhaps any of the others. Ultimately, I realised that I had spent so many years 'learning' Latin while 'acquiring' very little of it. So, what is this distinction that Krashen draws ( Reference Krashen1982, pp 10-11)? We must note up front that very often, especially among language teachers, learning language and acquiring language are used almost synonymously, and learning a language is most often spoken of among educators as if it were the same as learning mathematics. This first principle begins a very different framing for us around what we do as teachers of language, even the Latin language. The acquisition of language is unconscious, implicit, picked up from meaningful, interesting messages in the target language. Acquiring language in these ways advances the student's ability in the language. Language learning is a consciously undertaken activity. Learning involves explicit knowledge about the way language works. This kind of knowledge is useful, but only when it comes to editing language that one is already capable of producing. Acquiring language and learning about the nuts and bolts (grammar and syntax) of the language are ultimately both important, but they are not the same and they are not interchangeable. Acquisition moves the student from novice to intermediate to advanced and above in the various proficiencies of listening, reading, speaking and writing a language, but explicit learning of the grammar of a language is only useful after the student can produce the language. Traditional forms of teaching second languages, in particularly our own classical languages of Latin and Ancient Greek, have focused on learning with very little, perhaps even accidental occasions of acquisition.

Traditional Latin classrooms and all textbooks that I know of follow a grammar syllabus thereby establishing the learning approach over acquisition. We begin chapter 1 in a textbook with a look at first declension nouns or first conjugation verbs or both because, well, they are first in the syllabus. This presumes that all students know what a noun and a verb are, what declension and conjugation mean, and various other parts of speech. We relentlessly decry how many students 'do not know their grammar in English' so how are we expected to teach it to them in Latin. The simple fact is that they already speak, read, write and understand English without knowing their grammar. How might an acquisition approach look on day one? The Latin teacher has written these words with their English equivalents on the board: sella, surge, i, ad, conside. The teacher pronounces each Latin word and what it means in English. The teacher points to the class, and then to surge. The teacher says: discipuli, surgite (and gestures for them to rise). They do, of course. Then, the teacher says: discipuli, considite (and gestures for them to sit - which they do). The teacher then calls on one after another student, points to the appropriate words and slowly tells the student: surge. i ad sellam. conside. surge. i ad sellam tuam. conside.

Latin teachers will notice that I have not called for explaining the imperative, or the differences in singular and plural commands, or that I have used the accusative case as object of the preposition while only listing it on the board in the nominative. I have used none of those words with students. What this example models is communicating to students with understandable messages in Latin. In short order of time (within the same class period) the teacher can add other nouns and verbs in whatever declension and conjugations desired so that by the end of the period students - all students - will have an initial acquisition of many new words that means something to them in Latin, words like: sella, surge, i, ad, conside, sume, fer, animal, canis, feles, ursa, da, sacculus, quis, vult, habere, graphidum, calamus, charta, liber, et al. Offered as understandable messages in Latin, these words will not be forgotten. They are not memorised. They are not learned. They are acquired. We find in our own practices that beginning a new semester or school year with extensive reviews is simply not necessary. Students will not forget what they have acquired.

The opportunities afforded by focus on acquisition are many. The example above demonstrates several. We can focus on the immediate environment, as we and students create it, and make that environment and what we do in it the immediate context for learning. Why should students have to wait until the chapter on second declension to talk about books, friends, pencils and pens, or until the chapter on the third declension to talk about mother, father, brothers and sisters? With an acquisition focus, who students are and where they gather for study can become one with the language they are learning. Acquisition like this focuses first on listening. I found early and repeated surprising results from this. Students' accuracy in pronunciation and spelling of Latin increased rapidly - far more rapidly than when I explicitly taught them the rules for pronunciation and despite repeated remarks about the phonetic quality of Latin (no silent letters, no ambiguous sounds, etc.). Teaching for acquisition moves the experience of learning from facing into a page to a face-to-face experience-which is the most basic form of human communication.

There will be potential obstacles for a Latin teacher who shifts from a learning to an acquisition focus. It presumes on the front end that Latin teachers are prepared to speak Latin in a meaningful way with students. For many, this is not true even in the most rudimentary level. I once had a conversation with a veteran Latin teacher who, upon hearing me present on CI-based Latin instruction, said that while he could teach students about the imperative mood with ease, he had no idea what to do with them communicatively. Latin teachers will need support to fill in their own lack of the acquisition of the language (that's another article). Many will immediately ask: when will they learn their grammar? While that is also another article (which is addressed in this series) I can offer one comment. As students acquire the language, they will ask questions about things they notice. These noticed things will be the grammar that we would otherwise be teaching them though not with the symmetry or ease of explicit teaching. When they want to know why we said sellam instead of sella, we can within seconds explain that when the word is the object of an action or movement, we add an m to make that clear. Latin works like that. Period. That will satisfy. It will be the kind of explanation that they are both ready for and for which they really need no prior knowledge. Down the road, after they are capable of producing the language to some degree, we may offer them periods of explicit grammar instruction - simply for them to use while editing their own work. After all, that's what grammars are for.

The Natural Order Principle

The principle of the Natural Order (Krashen, Reference Krashen1982, pp. 12-14) functions like an operating system on a computer - always there and running in the background, perhaps gathering data for later use, but never quite obvious to the user. As a hypothesis it states that there is an order in which people acquire a language. The order is different for different languages, but we don't know what that order is for most languages. Even if we did know, creating a syllabus based on the natural order would be ineffective because then we would be tempted to teach for learning rather than acquisition. The important thing for the teacher to understand from this principle (and keep running in the background of what we do) is that a student will not acquire a feature of the language until he/she is ready. In the meantime, the teacher's focus must be on giving students more understandable input. Because research has not been done on most languages to determine the natural order of acquisition, we as teachers are simply invited to observe. My own observation over the years is that students in Latin seem to be slower to acquire noun endings than they do verb endings. Despite the fact that I as a student was forced to memorise noun endings immediately and up front, they seem to be very slowly acquired for output in Latin. The good news is that despite that slow uptake, noun endings do not seem to hinder listening and reading comprehension. Since our job is to continuously give them understandable input (listening and reading) they will be continuously exposed to all of those noun endings. It should be no surprise, then, that the ones they seem to acquire first are nominatives and accusatives - since they appear much more frequently in texts.

The opportunities for classroom practices framed by this principle are simple and already stated above. On a daily basis, the teacher must ask: what understandable input will I speak and/or place in front of my students to read? If our input is understandable in Latin (without the need for tedious translation) students will make progress, and the natural order of the language will unfold in their experience. The obstacle to embracing this principle is also simple and really already addressed: can we who were trained with a grammar syllabus trust that there is a natural order to how Latin is acquired and that the focus on acquisition really works? We might do well, when given the opportunity, to inquire of friends and colleagues whose first languages are highly inflected (Russian, Slavic, Polish, Greek, et al) about their memories of getting all those noun endings right. At first, they may dismiss the question because, of course, they acquired these things first and only learned them grammatically later. What do they remember their parents doing and saying when they were very small that they recall later being about getting those endings right? This may console us that languages as inflected as Latin can be acquired and that there is an order to it which we can trust.

The Monitor Principle

The Monitor Principle indicates how the CI approach to teaching languages is well rooted in cognitive psychology as it turns our attention to the internal self-consciousness that we all have about the use of language. Krashen calls this internal self-consciousness the monitor ( Reference Krashen1982, pp.15-19). Self-consciousness is a tricky aspect of human personality perhaps best described as a sort of blessing-curse. In any endeavour, the right amount of self-consciousness can help us improve skill sets, notice our ways of relating to others around us, protect ourselves and take advantage of good opportunities. At the same time, too much self-consciousness begins to interfere with all of those things. Skills that truly do belong to us suffer with rising self-consciousness (ask any athlete or musician how that works). Relationships become awkward, and dangers and opportunities can be misread with too much self-consciousness. Self-consciousness in great amounts can become entirely paralysing. So, too, when the self-consciousness is about the language we are using or trying to use especially when that language is new to us.

In the Latin classroom, working with the Monitor Principle as framework to our teaching means a greater use of scaffolding activities so that individual students feel supported and rarely if ever isolated or made the centre of attention (which is different if they volunteer to be the centre of attention). Once again, we see the first principle - acquisition - as the driver of how this principle works. If we are routinely delivering understandable messages in Latin (by speaking and offering readings) the students' internal self-consciousness will keep a low profile. When it is invoked, it will work with some confidence. In addition to scaffolding, teachers can learn to be the sympathetic listener and reader of student-produced Latin. When the student says: Fredericus est amicum et nos placet ire ad ludus, the teacher understands and says back: Ah, Fredericus est amicus? vobis placet ire ad ludum? By being the sympathetic listener and reader of student output, teachers keep the self-consciousness of the monitor in low profile while at the same time offering repetitions of good Latin.

The opportunities and obstacles of working with the Monitor Principle are the same. As teachers who know the explicit grammar of the language extremely well, we are inclined to correct student mistakes, both in the moment and on paper. The hours that teachers spend writing corrections on student papers is beyond the imagination of most people except for the teachers who do it, and those hours are wasted. Repeated research (Truscott, Reference Truscott2007) indicates that the written correction of students' writing in second language has the opposite effect to the teacher's intent. Rather than make progress in the language, the error corrections cause students to retreat in their writing ability to less advanced stages in an attempt to avoid errors. This is the self-consciousness of the monitor working as an obstacle. A teacher who acts as sympathetic listener and reader, who models back good Latin will help cultivate a healthy monitor in students. Then, when students are capable of producing the language (likely in intermediate levels of work) they may offer short periods of explicit grammar instruction for the use of editing their own work.

The Input Principle

At first glance, our modern language colleagues struggle with this principle more than we classical language teachers. They want their students to begin speaking their languages immediately, and they have traditionally done this by forcing output through scripted dialogues and 'total immersion' classrooms where the teacher refuses to speak any of L1 thereby forcing students into L2. These methods simply don't work and frighten many students away (or fail them away) thinking that they don't have second language capacity. CI principles recognise that speaking languages is hardwired into the human brain. There is no question that each student has the capacity for acquiring a second language. The question is how to facilitate that acquisition.

Latin and ancient Greek teachers struggle with this principle, too. While we have traditionally not even expected our students to speak our languages, we have expected them to interact with the grammar and syntax of the language from day one so that they could begin translating them into their native languages. Under the cover of translation, we, too, have rushed to some sort of output. The motivation is likely the same. We want output from our students in some form as evidence that they are learning.

The Input Principle (Krashen, Reference Krashen1982, pp. 20-29) maintains that acquisition happens when learners receive understandable messages in the target language, that is, understandable input. There are two forms of language input: listening and reading. The research behind this principle indicates that both forms of input are necessary for acquisition, but ultimately reading is slightly more effective. We know that human beings are capable of acquiring human language even with impediments to sight and sound, but even so, sight and sound are the regular vehicles through which human beings acquire language. Ultimately, this principle of Input holds that if we want students to engage in L2 output (speaking and writing) it will be as a direct result of the understandable input they receive-and that must be huge amounts of input. Every day with the Latin teacher, then, Latin students will need to hear from their teacher a lot of Latin that they can understand. They will require Latin to read that they can understand without having to translate it into English (translation and reading are not the same thing and constitute separate skills).

This is where the obstacles arise for the Latin teacher. Immediately, from our traditional training, we wonder aloud why bother with all this speaking Latin when we do not ever expect our students to speak or write in Latin. We want them to read Latin so that they can access the great texts of the literary tradition. It is precisely there that opportunity meets obstacle. If we wish students to acquire Latin so that they can actually read it, they will need loads of understandable input through sound and sight. We have omitted these processes in the past and moved ahead to grammar rules and translation. We have asked students to translate into English things that they cannot read. It becomes a kind of linguistic algebra, solving for X with an outcome that almost always becomes: translation into English words things that make no sense to the student at all - and that is for those who persist. We simply either exclude many others from the beginning, or they fail out of our programs. We must focus on the promise here. When we offer our students routinely and consistently Latin that they can understand through listening and reading, they will - all kinds of learners - acquire a growing ability to understand Latin texts. If reading and understanding the literature of the Latin tradition is our goal, we must deliver understandable input to our students through listening and reading. That raises other challenges that will also be the focus of articles in this series: building backwards from texts that are too difficult for our students and offering them in understandable bites appropriate for their proficiency level.

The Affective Filter Principle

While this principle comes towards the end of the list of CI principles, I have come to see it as the sine qua non of this framework, meaning this. Even if we had all of the other principles in place and adhered to perfectly, the absence of attention to the affective filter at work in all of our students would constitute a missing bridge between the island of student learning and the teacher's mainland. The human affective filter is made up of various human emotional qualities including spectra within the human of motivation and lethargy, self-esteem and self-doubt, confidence and anxiety, calm and stress. As we can easily imagine, the affective filter is deeply shaped by an individual's upbringing as well as inherent traits. In other words, nurture and nature are at play in what constitutes the affective filter. The Affective Filter Principle (Krashen, Reference Krashen1982 pp. 30-31) acknowledges that each student walks into our classrooms with this whole array of feeling-state possibilities. There will always be circumstances at work outside or our purview which have set those feelings into motion before they ever see us. We are not responsible for that. The Affective Filter Principle, however, acknowledges that those feelings and emotional patterns help and hinder language acquisition. Succinctly put, it observes that when the affective filter rises (i.e. levels of anxiety rise), acquisition of the second language diminishes. Whether the L2 teacher wishes to deal with student feelings and emotions or not, the reality is that whatever is going on with their emotional states has a direct effect on the language we are trying to help them acquire in L2. This is where the Affective Filter Principle ties back into the first - Acquisition vs Learning Principle and the Input Principle. We know that input activities and communicative tasks that focus on acquisition tend to lower stress; those other things that we might do which focus on learning (explicit instruction) tend to increase stress and anxiety.

With this most essential principle of CI, I am afraid that the opportunities and obstacles will be at immediate odds within the teacher. The opportunities should become obvious: when we plan our lessons, they should focus on lots of understandable input, stories and communicative tasks in which students forget that we are working in Latin and become lost in the 'flow' of the language even in its simplest forms. When students remark how quickly the class time passed, we know that this has happened. At the same time, however, creating and facilitating these kinds of lessons can become for the teacher - especially one new to CI - rather exhausting. The exhausted teacher (of any languages) will resort to what is known and familiar to him/her. In other words, the teacher has an affective filter, too. As stress rises for the teacher who is producing understandable input for the student, the teacher will be more inclined to give a grammar lecture, a culture discussion, reading or worksheet in English, or give students grammar and translation assignments that they can do 'quietly at their desks' so that the teacher can recover. These are the realities. Those of us using CI in the field now for more than a few years know that, over time, Latin teachers become more capable of offering acquisition-accessible lessons for their students with less tendency to exhaust themselves. Other writers in this series will demonstrate and discuss the rhythms and flow of CI-based lessons that help the teacher navigate the ground between what nurtures the students' affective filters without spoiling their own.

The Compelling Input Principle

In an essay subsequent to his book, Krashen acknowledges a sixth hypothesis which he calls the compelling input hypothesis ( Reference Krashen2013). Simply put, he proposes based on evidence that acquisition of L2 is more successful when the input (reading and listening) is made up of material that the learner finds compelling. We can see the immediate connection to the Affective Filter Principle. This Compelling Principle implies the importance of learner's choice, and choice may be one way of lowering the affective filter and inviting students into the understandable input that we have planned for them - if our planning has taken into consideration student choices about material content. There is also, then, an implicit requirement that compelling material only works if it is also comprehensible. When teachers are willing to bring understandable messages to their students that are also compelling to their students, they are already acknowledging the communicative nature of teaching and learning especially in an L2 classroom. To offer input that is both understandable and compelling, we must know something about our students in each particular class every term that we teach. Who they are, what drives them, their creative abilities, fears, dreams and aspirations - all aspects of the make-up of the affective filter - tell us something of who they are and what kinds of material they will lean into both emotionally and physically when I put it before them. In a recent class of fourth year Latin students, a class that happened to be all girls in their last year of high school, I placed a list of 1000 fables from the Latin literary tradition divided by categories before them and asked them identify their favorite categories. They chose the categories of bears, wolves, goddesses and women. We did not have time to read 1000 fables, and even if we had, they would not have found them all compelling. The fact that they were the determiners of what we would read added an immediate aspect of the compelling to our work. I am certain that a different class in a different year would have chosen different categories.

Latin teachers traditionally trained will be most inclined to allow some set of external determiners establish their material content. For example, the notion that Caesar must be read in the second year and that Virgil's Aeneid must be conquered by the end of the curriculum are old notions that are rarely challenged. To put the challenge to that notion before us quickly: if one intends on teaching only male students with a proclivity for war who have been pre-selected by their high-achieving and well-demonstrated willingness to persevere under all constraints and only those kinds of students, then proceed to Caesar and Virgil. The Latin program will remain small, elite and inaccessible to most students - that is if it continues to be supported by schools and systems who find small elite programs impractical. The fact is that both Caesar and Virgil write at a level that is well beyond what students in high school and even university programs are capable of reading and understanding. Caesar and Virgil as required texts, if we are honest, reflect a time when only white, affluent, overtly scholarly male students were the intended audience. They became the norm for what teaching and learning Latin meant, and those programs are either gone from our academic landscape or they are in the final hours of death.

The Compelling Principle offers real opportunity, however. The literary tradition of the Latin language is much larger than the tiny period of the classical golden age, and its content far broader than war and epic. Latin writers treat religion and love, philosophy and history, fables and magic, war and art, epic and lyric, comedy and tragedy, prose and verse, scientific speculation and mathematical inquiry. Most of that literature is far too advanced for the students in our classrooms (and if we are honest, for us as well). However, we who teach Latin do have the capacity to take on any of these areas, explore and adapt them for our students at a level that they are able to understand. Several years ago, I took one line from Quintilian's Institutiones (I.3.12) about children learning their mores inter ludendum. I offered vocabulary to my students that would be required for discussions about the games (both table and athletic) they liked to play, how they were played, and why they liked to play them. We discussed, in Latin, various qualitates as mores that might be gained or confronted in playing games-like virtus, auctoritas, severitas, gravitas, comitas, veritas, honestas et al (mostly taken from Cicero). In Latin we defined these terms and talked about how they might be encountered in particular games. I taught them to play the Roman ball game Trigon, and again, we discussed which mores/qualities might be at play in that game for players and spectators. They wrote about this game, their experience, and how it compared and contrasted with their favourite American games - in Latin. We did the same with Tali, gambling and playing games at Saturnalia. Not a single student complained about all the time we spent on games, game-playing and discussions about moral qualities and how they reveal themselves in game-playing. They did not read large portions of Quintilian, Cicero or Macrobius, but the works of each of these found their way into our experiences of acquiring Latin because students found this content that I created out of the classical literature compelling.

Conclusion

I close with some final commentary on the opportunities and obstacles that the principles of CI bring if they are engaged as the pedagogical framework in a Latin or Ancient Greek program. A university professor once remarked to me that if they were to embrace this approach, they would have to change everything. With that, she dismissed any more conversation about Comprehensible Input. In some respects, she is right. Teachers and professors who have their set authors, their traditional texts, and an established way of conducting classes would feel like they were indeed changing everything if they were to embrace CI principles for their program. Underneath those fixed externals which often are also attached to research and writing projects for the university professor is the unspoken reality: most of us were never allowed opportunities to acquire these languages as modes of communication. I speculate that the majority of Latinists have never spoken Latin or if they did it was in a short and fun sort of temporary experience, certainly nothing they or others expected them to do in a classroom. The vast majority do not routinely write in Latin even though they likely are masters of the Latin grammar and may even teach advanced courses in Latin grammar and syntax. As the earlier mentioned teacher articulated, there is no significant connection between grammar study and writing ability in a language (Krashen, Reference Krashen1988). The necessity of becoming acquainted with this term's students, creating spoken and reading materials for them that they find compelling does upend the cart of what teachers and professors call their curriculum, and yet the very word curriculum implores movement, swift movement and change, does it not?

The opportunities that CI principles afford are nothing short of reintroducing humanity and the realities of human experience back into the classical languages that are the core of the humanities. Rather than force this term's students through the traditional corpus of Latin and Greek content, teachers and professors framing their programs with CI principles actually begin to set up communication, dialogue, between the ancient corpus of literature and the living, breathing students before them. Teachers of the classics have the opportunity of knowing not only a Virgil, Cicero or Aesop, a Camilla, Lucretia or Lesbia. They have the opportunity of becoming acquainted with Rodney, Rahul and Malik, Rachondra, Monica and Haley. More to the point, they have the opportunity to help these living breathing students in front of them begin to listen to and speak back to our classical progenitors in their own, modern Latin words and thoughts. If we rise to those opportunities in the face of the obstacles we encounter, those students will not forget their Latin. That is the last observation I will make. Language that is acquired is not forgotten. Language that is learned, is.

# data[].attributes.attachment_link.title
Comprehensible Input and Krashen's theory | Journal of Classics Teaching | Cambridge Core

# data[].attributes.attachment_link.description
Over the last 20 years in the United States a curious and likely unpredictable movement has been evolving in the way that we teach Latin and ancient Greek. A set of pedagogical principles known as Comprehensible Input (hereafter CI) has become a vehicle of change affecting our classrooms, our professional organisations and our teacher training programs as well as our relationships with and our positions in world language organisations.

# data[].attributes.headline
МОН IREX Проєкт «Вивчай та розрізняй: інфомедійна грамотність в освіті. Посилення стійкості до дезінформації та маніпуляцій» (2022-2025)

# data[].attributes.subject
МОН IREX Проєкт «Вивчай та розрізняй: інфомедійна грамотність в освіті. Посилення стійкості до дезінформації та маніпуляцій» (2022-2025)

# data[].attributes.body
https://mon.gov.ua/ua/ministerstvo/diyalnist/mizhnarodna-dilnist/spivpracya-z-mizhnarodnimi-organizaciyami/rada-mizhnarodnih-naukovih-doslidzhen-ta-obminiv-irex/programa-vivchaj-ta-rozriznyaj-infomedijna-gramotnist

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Вивчай та розрізняй: інфомедійна грамотність" - це комплексна програма, спрямована на розвиток та зміцнення навичок критичного мислення та інформаційної гігієни задля посилення стійкості до дезінформації, маніпуляцій та пропаганди. Програма виконується Радою міжнародних наукових досліджень та обмінів (IREX) за підтримки Посольства США в Україні та Міністерства закордонних справ і міжнародного розвитку Великої Британії у партнерстві з Міністерством освіти і науки України, Міністерством культури та інформаційної політики України та Академією української преси.

Розпочавшись як пілотний проєкт у 2015 році у відповідь на дезінформацію та пропаганду, програма еволюціонувала до розгалуженої системи проєктів, спрямованих на роботу із різними цільовими аудиторіями, такими як заклади загальної середньої освіти, заклади вищої освіти, інститути післядипломної педагогічної освіти, а також із державними службовцями, закордонними університеми, ВПО та широкою аудиторією загалом. За час реалізації програми до різних проєктів було залучено понад 20,000 освітян, державних службовців, журналістів та лідерів громад, 1,558 шкіл, 3,612 учителів та 864 директори, а також понад 84,000 учнів та учениць. Унікальний досвід та методологія програми були поширені на 20 країн світу.

Завдяки програмі було упроваджено медіа- та інформаційну грамотність у чинні навчальні програми з п'яти шкільних предметів для учнів/-ениць 8-10 класів, а саме - з української мови та літератури, мистецтва, історії України та всесвітньої історії. Зокрема, було розроблено понад 300 уроків та понад 400 вправ. Навчально-методичні матеріали з мистецтва (9 клас), української мови (8-9 класи), української літератури (8-9 класи) отримали гриф Міністерства освіти і науки України. Навчально-методичні матеріали для вчителів "Інфомедійна грамотність на уроках української мови" для 8-9 класів та "Інфомедійна грамотність на уроках мистецтва" для 9 класу розміщені на платформі "Всеукраїнська школа онлайн".

Також IREX розробив загальнодоступний онлайн-курс з медіаграмотності VeryVerified, який є відповіддю та певною вакцинацією проти вірусу дезінформації та пропаганди, і надає практичні навички медійної та інформаційної грамотності. Курс доступний трьома мовами (українською, англійською та російською) та міститься на платформі онлайносвіти EdEra.

В умовах повномасштабного російського воєнного вторгнення на територію України програма IREX сфокусована на ефективному реагуванні на загрози дезінформації та російської пропаганди за допомогою спеціальних стратегій навчання, обміну повідомленнями, контрреагування та інструментів, які враховують виклики, що постали перед українським суспільством загалом і нові умови освітньої діяльності зокрема.
Покликання на інтернет-ресурси, де розміщені Офіційні ресурси IREX: Навчальні матеріали на сайтах МОН та ВШО: матеріали Онлайн курси: Методичні матеріали , розроблені у межах програми

Інфомедійна грамотність. Навчально-методичні матеріали для учителів. Платформа МОН для дистанційного та змішаного навчання учнів 5-11 класів та методичної підтримки вчителів "Всеукраїнська школа онлайн". [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу.

Навчальні матеріали "Інфо-медійна грамотність на уроках мистецтва" для учнів 9 класу. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу.

Навчально-методичні матеріали для вчителя "Інфомедійна грамотність на уроках української мови" для 8-9 класів. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу.

Вправи, які розвивають навички інфомедійної грамотності. Навчально-методичне видання. К.: IREX в Україні, 2020. (Посібник "Медіаграмотність для громад". К.: IREX в Україні, 2022. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу)

Інфомедійна грамотність - невід'ємна складова навчального процесу закладу вищої освіти : збірник статей / Редкол. : В. Ф. Іванов (голов. ред.) [та ін.]. - Київ : Академія української преси, IREX, Центр Вільної преси, 2021. - 400 с. - [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Інфомедійна грамотність онлайн: посібник для тренера / за заг. ред. Тараненко О. / Розроблено в межах проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність". Київ : IREX, 2021. 400 с. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Інформаційні постери проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність". К.: IREX в Україні, 2020. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Конструктор вправ. Інтерактивний збірник практичних завдань з інфомедійної грамотності, інтегрованої до фахової підготовки студентів-журналістів. Колектив авторів. Відп. ред. та упоряд. Будівська Г., Дуцик Д., Тараненко О. Київ: IREX, 2022. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Методика інтеграції в проєкті "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність": збірник матеріалів / Редкол.: В. Ф. Іванов (голов. ред.) [та ін.]. - Київ: Академія української преси, IREX, Центр вільної преси, 2022.- 160 с. - [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Методичні матеріали для гри "Руйнівники фейків. Fake Busters", 2020. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Методичні матеріали онлайн-курсу Very Verified від IREX, 2020. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Набір вправ із медіаграмотності для батьківських зборів. Розроблено експертами міжнародної організації IREX у межах проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність", 2022. Конспект, презентація. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Набір для класної та позакласної роботи "Як аналізувати медіа критично". К.: IREX в Україні, 2020. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Набір інформаційних матеріалів для держслужбовців. Розроблено експертами міжнародної організації IREX у межах проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність", 2022. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Подкасти серії "Життя в серванті", створені IREX у співпраці з медіа The Ukrainians у межах проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність", 2022-2023. Режим доступу до ресурсу

Урок до Всесвітнього тижня медіаграмотності "Віртуальний та реальний світи: чи є межа?" Розроблено експертами міжнародної організації IREX у межах проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність", 2021. Конспект уроку, презентація. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Універсальний урок для учнів 8-11 класів "Медіаграмотність під час війни: як вистояти в інформаційному потоці". Розроблено експертами міжнародної організації IREX у межах проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність", 2022. Конспект уроку, презентація, роздаткові матеріали. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Універсальний урок для учнів 8-11 класів "Кібербезпека: навички, які захищають не тільки під час війни". Розроблено експертами міжнародної організації IREX у межах проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність", 2022. Конспект уроку, презентація, роздаткові матеріали. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Універсальний урок для учнів 8-11 класів "Як українцям зберегти єдність: протидія стереотипам та мові ворожнечі" Розроблено експертами міжнародної організації IREX у межах проєкту "Вивчай та розрізняй: інфо-медійна грамотність", 2022. Конспект уроку, презентація, роздаткові матеріали. [Електронний ресурс] / Режим доступу до ресурсу

Контактна інформація: l2dschools@gmail.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство освіти і науки України - Програма "Вивчай та розрізняй: інфомедійна грамотність"

# data[].attributes.attachment_link.description
"Вивчай та розрізняй: інфомедійна грамотність" - це комплексна програма, спрямована на розвиток та зміцнення навичок критичного мислення та інформаційної гігієни задля посилення стійкості до дезінформації, маніпуляцій та пропаганди. Програма виконується Радою міжнародних наукових досліджень та обмінів (IREX) за підтримки Посольства США в Україні та Міністерства закордонних справ і міжнародного розвитку Великої Британії у партнерстві з Міністерством освіти і науки України, Міністерством культури та інформаційної політики України та Академією української преси.

# data[].attributes.headline
IREX. ВИВЧАЙ ТА РОЗРІЗНЯЙ. ПРОЄКТ ІНФОРМАЦІЙНОЇ ГРАМОТНОСТІ. для вчителя ВАЖЛИВО!!!!

# data[].attributes.subject
IREX. ВИВЧАЙ ТА РОЗРІЗНЯЙ. ПРОЄКТ ІНФОРМАЦІЙНОЇ ГРАМОТНОСТІ. для вчителя ВАЖЛИВО!!!!

# data[].attributes.body
https://mon.gov.ua/ua/news/vivchaj-ta-rozriznyaj-infomedijna-gramotnist-v-osviti-vidkrito-konkurs-dlya-vchiteliv

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Команда проєкту IREX in Ukraine "Вивчай та розрізняй: інфомедійна грамотність в освіті" спільно з Академією української преси та за підтримки Міністерства освіти і науки України відкрили конкурс для вчителів, які викладають історію у 8-10 класах, українську мову та літературу в 8-9 класах і мистецтво у 9 класі.

До проєкту запрошують освітян, що прагнуть застосовувати цифрові методи викладання, проводити інноваційні вправи та навчати учнів стійкості до дезінформації та маніпуляцій.

IREX прийматиме заявки як від груп учителів від одного закладу освіти, так і вчителів, які хочуть долучитися до проєкту одноосібно.

Кількість заявок від одного регіону необмежена. У проєкті можуть узяти участь тимчасово переміщені учителі, заклади освіти, які розташовані в інших країнах та підпорядковані Міністерству освіти і науки України.

До проєкту не можуть долучитися заклади освіти, які розташовані на тимчасово окупованих територіях.

До кінця травня 2023 року відібрані учасники пройдуть курс та тренінг із медіаграмотності, а також спеціальне навчання з інтеграції інфомедійної грамотності в уроки. Навчання відбуватиметься онлайн.

Після проходження тренінгів учасники отримають електронні матеріали: конспекти уроків, презентації тощо.

Відбір триватиме до 1 квітня 2023 року.

Детальнішу інформацію можна знайти за посиланням .

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство освіти і науки України - "Вивчай та розрізняй: інфомедійна грамотність в освіті" - відкрито конкурс для вчителів

# data[].attributes.attachment_link.description
Команда проєкту IREX in Ukraine "Вивчай та розрізняй: інфомедійна грамотність в освіті" спільно з Академією української преси та за підтримки Міністерства освіти і науки України відкрили конкурс для вчителів, які викладають історію у 8-10 класах, українську мову та літературу в 8-9 класах і мистецтво у 9 класі.

# data[].attributes.headline
ЯК ПІДКЛЮЧИТИСЬ ДО ПРОЄКТУ  і отримувати роздаткові матеріали на уроки (для різних вікових груп)

# data[].attributes.subject
ЯК ПІДКЛЮЧИТИСЬ ДО ПРОЄКТУ  і отримувати роздаткові матеріали на уроки (для різних вікових груп)

# data[].attributes.body
https://www.facebook.com/irexinukraine/

# data[].attributes.attachment_link.description
Log into Facebook to start sharing and connecting with your friends, family, and people you know.

# data[].attributes.headline
НАЙКОНФІДЕНЦІЙНІШИЙ БРАУЗЕР

# data[].attributes.subject
НАЙКОНФІДЕНЦІЙНІШИЙ БРАУЗЕР

# data[].attributes.body
https://brave.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Безопасный, быстрый и конфиденциальный браузер с блокировкой рекламы | Brave Browser

# data[].attributes.attachment_link.description
Brave — это быстрый, конфиденциальный и безопасный браузер для ПК, Mac и мобильных устройств. Скачайте его и быстрее просматривайте веб-страницы! Brave блокирует рекламу и трекеры, благодаря чему время работы батареи увеличивается, а вы экономите трафик.

# data[].attributes.headline
Ти мене не троль!

# data[].attributes.subject
Ти мене не троль!

# data[].attributes.body
Явище тролів та його користь для брендів
https://ngnagency.medium.com/%D1%82%D0%B8-%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D0%B5-%D1%82%D1%80%D0%BE%D0%BB%D1%8C-4d29e0bd2177

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Класична теорія роботи з негативом стверджує, що тролі - це жах, і на них не можна реагувати. Ми переглянемо цю думку, розкажемо про користь тролів та як брендам з ними комунікувати.

Феномен тролів став об'єктом дослідження з другої половини 1990-х. Відтоді ж тролів можна назвати окремою субкультурою, яка сформувалася в онлайн-середовищі - блогах та соцмережах. І хоча практика онлайн-комунікації - відносно нове культурне поняття, тролі не виникли нізвідки: за своєю природою це явище тісно пов'язане зі сміховою культурою.

За класичним підходом, про який ми писали в одній з попередніх статей, троль - типовий "переслідувач жертви", що отримує задоволення від негативу й уваги до себе. Працює на публіку й факти для нього не важливі, адже має свою найбільш правильну картину світу. Використовує будь-які аргументи для виведення "жертви" з рівноваги, легко перестрибує від ввічливості до агресивності.

Існує стереотип, що тролі та хейтери - це малоосвічені люди з невисоким рівнем доходу. Також трапляються думки, що тролів потрібно медикалізувати. Це не так. Це дуже різні люди, як загалом є різною аудиторія в інтернеті.
Новаторський погляд на тролів
Окрім класичного підходу, є новаторський погляд: за ним тролінг не є суто негативним явищем, і може дати бренду важливу інформацію про його продукт.

Тролі - це категорія людей, яка може актуалізувати важливі теми та звернути нашу увагу на те, що заслуговує уваги. Вони можуть некоректно, неввічливо чи вульгарно комунікувати, проте головною є сутність їхніх коментарів.

Самі представники субкультури тролів вважають себе санітарами. Вони ніколи не приходять туди, де нецікаво. Якщо на вашу сторінку прийшов троль - отже, ви помітні та робите щось значуще.

Тролі атакують ті теми чи верстви населення, які найбільше зазнають дискримінації у певному суспільстві: жінки, сексуальні меншини, представники інших культур тощо. Тож активність троля часто є маркером соціальних проблем та соціокультурного зрізу.

На сторінках брендів тролів можуть хвилювати недоліки продукту чи сервісу, певна несправедливість чи некомпетентність.
Типи тролів
Тролів можна класифікувати за типами:
Троль звичайний
Спілкування в мережі для нього - це постійне прагнення бути "най-най...". Тому часто офтопить. Ви цікаві для нього лише для "зняття напруги" та задоволення від булінгу.
Троль самотній
Ставить запитання і сам на них відповідає. Йому важливо показати свою компетентність та підкреслити некомпетентність інших. Запитання та відповіді мають однаковий стиль.
Троль-порадник
"Знає вас": ваш продукт, бізнес, вашу мотивацію - й активно ділиться порадами та настановами. Такого троля можна розпізнати за посилом "ви ж хочете збільшити продажі, вам же це потрібно". Використовує шаблонні відповіді та вважає, що за будь-якою вашою реакцією насправді прихована згода з його словами.
Троль-цитатник
Для підтвердження своєї точки зору та маніпуляції використовує різні цитати: від афоризмів до слів лідерів ринку та почутого "з надійних та правдивих джерел".
Друг троля
Тип користувачів, які не готові починати конфлікт чи поширювати негатив, але радо приєднуються до знайомого (навіть заочно) троля. Отримують задоволення від колективних негативних дискусій.
Хейтер
Транслює безпредметний негатив - хейтспіч - з особистих переконань. Має дуже сильну мотивацію, реагує на будь-який тригер: згадку бренда, продукту або галузі. Головна мета хейтера чи групи хейтерів - ваше повне знищення. Більше їм нічого не цікаво.

Хейтспіч має такі прояви:

Флеймінг - розпалювання суперечки та ворожнечі, провокування холівару та нескінченного конфлікту на чутливі, принципові в суспільстві теми. Такого, в якому неможливо дійти згоди чи компромісу.

Булінг і мобінг - систематичне цькування та психологічний терор над людиною, який здійснюється іншою людиною або групою людей.

Шеймінг - негативні висловлювання про людину, переважно про її зовнішність. Слово 2015 року за версією одного з міжнародних словників.
Як комунікувати з тролем
Класична теорія каже: "не годуйте троля". Проте комунікація з тролем може дати бренду корисну інформацію. Тролі можуть помітити недоліки, виправлення яких не лише зробить продукт кращим, а й врятує репутацію чи існування бренда.

У комунікації з тролем потрібно застосовувати "принцип айкідо" - відповідати коротко, без розлогих фраз.

З усього масиву тролінгу потрібно виокремити конструктив, відповідати на нього предметно й чітко. Якщо у ваш бік є звинувачення - ставте уточнювальні запитання.

Навіть якщо троль втягуватиме вас у діалог, варто обмежитися 1-2 короткими відповідями. Тоді йому стане нецікаво й він залишить сторінку. А за правильного спілкування троль сам проявить себе у негативному контексті.

Переводьте дискусію з майданчика троля, де в нього є перевага, на інші нейтральні платформи. Або ж в особисті повідомлення. Важливо пам'ятати, що бренд говорить не лише з тролем, а з усіма користувачами, публічно демонструє свою позицію.

З хейтерами потрібно бути обережними, адже їхня мета - ваше знищення.

Не варто відправляти хейтера в бан: це роздратує його ще більше, і він прийде під іншим ніком та з групою підтримки. Загалом бан - це проявлена емоція, чого від вас і прагнуть.

Так само роздратує видалення коментарів. Можна спробувати приховати коментарі: їхній автор продовжує їх бачити, натомість решті підписників вони не відображаються. Це теж не дає повних гарантій: з питаннями про зниклий коментар можуть прийти інші підписники - "друзі" хейтера.

Найкраще - вирішувати проблему публічно. Рекомендуємо скласти офіційні правила спільноти, на які можна покликатися в спілкуванні з хейтером.

Головним у комунікації з тролями та хейтерами є готовність до цієї комунікації. Заздалегідь складіть інструкцію дій для своєї команди та не панікуйте. Під час модерації також застосовуйте рекомендації, які ми прописали в попередній статті.

Більше про субкультуру тролів можна дізнатися на Lurkmore.
Дякуємо, що прочитали статтю. Читайте також:
Дізнайтеся на нашому сайті NGN.agency більше про команду, екстремальну системність та продукти, які ми пропонуємо для розвитку вашого бізнесу.

Хочете познайомитися особисто чи запустити проект?
Пишіть нам на start@ngn.com.ua.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ти мене троль!

# data[].attributes.attachment_link.description
Класична теорія роботи з негативом стверджує, що тролі - це жах, і на них не можна реагувати. Ми переглянемо цю думку, розкажемо про користь тролів та як брендам з ними комунікувати. Феномен тролів став об'єктом дослідження з другої половини 1990-х. Відтоді ж тролів можна назвати окремою субкультурою, яка сформувалася в онлайн-середовищі - блогах та соцмережах.

# data[].attributes.headline
Особистий портрет

# data[].attributes.subject
Особистий портрет

# data[].attributes.body
Google створює загальний «портрет» користувача: вік, стать,  інтереси. Профіль вашого акаунта (електронної скриньки) соціальної мережі Google+ та інтеграція її профілів із усіма сервісами компанії ще більше спрощує це завдання.

Перевірка даних за посиланням

# data[].attributes.headline
Google стежить за вашими переміщеннями

# data[].attributes.subject
Google стежить за вашими переміщеннями

# data[].attributes.body
Якщо ви – власник смартфона або планшета на Android, Google може відстежувати ваші переміщення по координатах.

Історію своїх мандрівок  та  поїздок можна подивитися за посиланням.

Історію  переміщень можна вивантажити як файл.

# data[].attributes.headline
Google знає те, які пристрої підключалися до ваших акаунтів

# data[].attributes.subject
Google знає те, які пристрої підключалися до ваших акаунтів

# data[].attributes.body
§Переглянути зведену  інформацію про те, хто і з якого пристрою підключався до вашого аккаунту.

§Перевірити IP-підключення, версію браузера і  локацію.

§Перевірити дані про підключеннях за останній місяць і в даний момент.

§Подібні зведення можна дивитися і в окремих сервісах Google. (Приміром, внизу у Gmail є посилання «Додаткова інформація». За нею відкривається зведення  про те, хто заходив у ваш акаунт.)

Усі дані можна переглянути, клікнувши на посилання

Перевірити на гаджетах використання облікових записів

•

# data[].attributes.headline
Додатки мають доступ до ваших даних в Google  

# data[].attributes.subject
Додатки мають доступ до ваших даних в Google  

# data[].attributes.body
§Перевірити, яким додаткам (застосункам) ви надали доступ до персональних даних, можна за посиланням..

Посилання корисне тим, що тут же можна і відкликати  дозволи для сторонніх додатків на використання ваших даних Додатки, які мають доступ до вашого облікового запису (google.com)

# data[].attributes.headline
Усі дані з Google можна експортувати

# data[].attributes.subject
Усі дані з Google можна експортувати

# data[].attributes.body
Це стосується даних пошти, контактів, календаря, файлів із Google Drive,  фотографій, закладок. Можна завантажити їх на інший сайт, зберегти у  своєму архіві (якщо ви, наприклад, вирішили видалити акаунт у Google). На  виході ви отримаєте декілька zip-файлів. Наприклад, контакти можна  експортувати у форматі vCard, який підтримується більшістю поштових  клієнтів, включаючи Apple Mail і Microsoft Outlook.

# data[].attributes.headline
Як Google використовує файли cookie в рекламних оголошеннях

# data[].attributes.subject
Як Google використовує файли cookie в рекламних оголошеннях

# data[].attributes.attachment_link.title
Реклама – Конфіденційність і умови – Google

# data[].attributes.attachment_link.description
Завдяки рекламі Google і багато інших веб-сайтів та служб, якими ви користуєтеся, залишаються безкоштовними. Ми докладаємо всіх зусиль, щоб оголошення були безпечними, ненав’язливими та якомога доречнішими. Наприклад, Google не показує спливаючі оголошення. Також ми щороку блокуємо облікові записи с…

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=hf-nJc3-oW0

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тарас Себестянович

# data[].attributes.attachment_link.title
НЕ СПОНСОРУЙТЕСЯ ВІЙНУ! рОСІЯНИ В УКРАЇНСЬКИХ ТРЕНДАХ? - ТАРАС СЕБЕСТЯНОВИЧ

# data[].attributes.headline
Свобода вираження поглядівта Інтернет

# data[].attributes.subject
Свобода вираження поглядівта Інтернет

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1185EAuiwSSij8P15nxgExKWE85eH-0v0/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Адамович

# data[].attributes.attachment_link.title
Посібник _Свобода вираження поглядів та Інтернет.pdf

# data[].attributes.headline
Телеграм-окупація або як Росія побудувала медіамережу на території України для пропагування "руського миру"

# data[].attributes.subject
Телеграм-окупація або як Росія побудувала медіамережу на території України для пропагування "руського миру"

# data[].attributes.body
https://texty.org.ua/projects/108016/telehram-okupaciya-yak-rosiya-vybudovuvala-mediamerezhu-vyjshlo-potomkinske-selo/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Упродовж перших двох тижнів війни Росія створила 68 телеграм-каналів для різних міст України й так розгорнула інформаційний фронт услід за реальним. Проте, здавалося б, ефективна стратегія поширення російських меседжів через локальні інформканали зазнала поразки. У чому помилилася Росія - читайте в нашому матеріалі.

На початку березня, одразу після повномасштабного вторгнення, російські інформаційні війська націлилися на українські райцентри - і для кожного обраного міста чи громади створили власний телеграм-канал. Кожен з них декларував, що повідомлятиме місцевим жителям локальні новини. А насправді взявся поширювати російські тези та сприяти підтримці окупантів. Або імітувати таку підтримку місцевими.

Сама стратегія створення локальних джерел пропаганди є доволі ефективною. Принаймні теоретично. Адже на противагу центральним рупорам російської пропаганди, локальні ресурси можуть легше завойовувати місцеву аудиторію та здобувати її довіру, оскільки змішують свої тези з місцевими новинами, іноді корисними.

Системний підхід щодо створення телеграм-каналів у всіх окупованих населених пунктах підтвердив захоплений у березні в полон російський підполковник, начальник відділення інформаційного протиборства та оперативного маскування 58-ї армії Південного військового округу ЗС РФ. На допиті він назвав 10 таких каналів. Ми виявили їх 120. З них 68 було створено в перші два тижні війни, а решту запустили після посилення й поглиблення окупації, потім частину з них припинили оновлювати.

Ми розташували ці канали на карті, щоб оцінити початкові воєнні амбіції Росії.

Цікаво, що ця карта схожа на карту плану вторгнення, яку ще до початку війни опублікувало німецьке видання Bild

Щоправда, відступ на київському напрямку та припинення просування російської армії на інших фронтах зменшили амбіції й на інформаційному фронті - від березня нові російські тг-канали зʼявлялися вже лише на півдні України. А від травня - тільки в Херсонській області.

У результаті бачимо нерівномірність інформаційної агресії: поки Херсонська й Запорізька області густо засівали окупаційними інформаційними телеграм-каналами, нещодавно звільнена Харківська область залишалася майже "непокритою" за межами самого Харкова. Можливо, це свідчить про більш і менш пріоритетні території окупації. І такий розподіл інформаційної активності корелює з воєнними зусиллями. Це стало помітно під час вересневого українського наступу: на Харківщині росіяни виставили менш боєздатні частини, а найбільш підготовлені сконцентрували на Херсонщині.

Водночас на початку літа відбулося зменшення масштабів мережі (а з нею - й остаточне зменшення російських воєнних амбіцій).

Відтоді активні місцеві телеграм-канали залишилися лише в Херсонській і Запорізькій областях. До того ж загальна їх кількість поступово зменшилася до 80.

Російська телеграм-імперія в Україні

Розбудовою мережі (про)російських інформаційних пропагандистських джерел, які начебто працюють в Україні, Росія займається вже багато років. На відміну від офіційних рупорів Кремля, їхнє основне завдання - транслювати підтримку Росії та "зсередини" критикувати українську владу. І робити це, використовуючи максимально можливу багатоканальність: сайти, телебачення, соціальні мережі й навіть друковані видання.

Поступово одним з основних інструментів російської пропаганди став телеграм, який уже здобув статус найпопулярнішої в Україні соціальної мережі та найнебезпечнішого джерела російського впливу. Адже телеграм абсолютно не модерує контент і російські пропагандисти там почуваються вільно. До того ж в умовах поганого інтернету телеграм завантажується на телефон швидше, ніж сайти медіа чи соцмережі.

Ще на початку лютого 2021 року СБУ звинуватила 12 загальноукраїнських телеграм-каналів у тому, що їх ведуть агенти впливу спецслужб РФ. Їхня цільова аудиторія - мешканці великих міст, які цікавляться політикою, а також чиновники й політики.

Як із їхньою допомогою Росія намагалася маніпулювати українськими парламентарями, читайте тут.

Ці канали поширювали панічні настрої та намагалися (й досі намагаються) дестабілізувати суспільно-політичну ситуацію. Половину з них створювали прицільно для жителів найбільших міст сходу й півдня України. Саме їх створення наприкінці 2018 року можна вважати стартом розбудови регіональних проросійських інформаційних телеграм-осередків.

Кульмінації ця розбудова досягла після початку війни, коли телеграм став основним інструментом для імітації локальної новинної стрічки й місцевої підтримки окупантів. СБУ встановила осіб, які керували каналами, декого навіть арештували, але основні фігуранти мешкали за межами України.

Централізований російський контент і "накручені" підписники

Зважаючи на ідентичне оформлення й синхронність стрічки російських телеграм-каналів, створених після 24 лютого 2022 року, які мімікрували під українські, можна зробити висновок, що принаймні половину з усіх 120 каналів централізовано створили російські інформвійська. І вели їх теж, вочевидь, з єдиного штабу.

Найяскравіший приклад - мережа з 51 каналу, створена 5-7 березня. Кожен канал - з назвою міста в заголовку та російським або українським прапором опісля. Кожен з однаковою кількістю накручених підписників у перші дні створення. А також з ідентичним описом, у якому пропонують, у разі чого, звертатися до того самого адміна. Усі канали публікували однакові тексти про російські гуманітарні коридори й гуманітарну допомогу.

Як свій перший пост 43 канали обрали цитату зі звернення російського воєначальника, керівника Національного центру управління обороною РФ Михайла Мізінцева. Змінювали лише назву міста:

"Жители [підставити назву міста]!

Гуманитарная обстановка на Украине, к сожалению, стремительно ухудшается и продолжает принимать катастрофические масштабы. Российская сторона при этом предпринимает все возможные меры по стабилизации сложившейся чудовищной для украинского народа ситуации, выполняет взятые на себя гуманитарные обязательства и будет выполнять их и дальше".

Розбудова паралельної реальності

Очікуючи на радісну зустріч російської армії, усі згадані канали від моменту створення або відкрито заявили про свою проросійську позицію в описі чи російським прапором на аватарці, або активно перепощували новини з великих російських пропагандистських ЗМІ, таких як "РИА Новости" чи "ТАСС". А кожен третій пост на досліджуваних каналах мав у тексті слово "Россия", "россиянин" або "русский". Жоден з них навіть не намагався зайняти "нейтральну" позицію. Що, очікувано, не сприяло їх популярності серед українців.

Усі їхні дописи можна розділити на дві великі групи: російська офіційна пропаганда й місцеві новини.

Російська пропаганда в локальних телеграм-каналах загалом дублює офіційну кремлівську й зосереджена на таких темах:

російська допомога українцям і роздача російської гуманітарки (одна з найпопулярніших тем навесні);

успіхи на фронті й могутність російського озброєння;

класичні пропагандистські російські тези про "братські народи", "спільну історію", "повернення в рідну гавань" та "Велику Росію";

спроби поєднати ці тези з аргументацією необхідності проведення референдумів;

демонізація ЗСУ та агресивна антиукраїнська риторика.

Фактично вся офіційна пропаганда вміщається у дві основні тези: "Росія тут назавжди" й "Росія гарантує місцевому населенню нове життя".

Ця мережа каналів репостить пропагандистські ролики від RT про щасливе життя в Росії під лозунгами " Россия это счастье" та " Россия это забота ". Обіцяє збільшити соціальні виплати, зменшити тарифи й додати інші матеріальні плюшки - все після референдуму та отримання російського паспорта чи навіть громадянства. А як ідеальний зразок завжди демонструє нібито успішний Крим - щоправда, замовчує всі наявні там проблеми. І тим паче ніхто нічого не каже про ситуацію на окупованому Донбасі.

Щодо місцевого контенту, то асортимент тем значно ширший. Але їх усі можна звести до двох типів: потенційно корисні для місцевих мешканців оголошення та класичні "паркетні новини" - тепер щодо нової окупаційної влади, щоб посилити її сприйняття як легітимної.

Рецепт успіху такого тг-каналу доволі простий: максимум локальних новин, мінімум пропаганди. Що більше корисного місцевого контенту, то більше справжніх підписників. Що краще завуальовано "паркетні" новини, то ефективніша реальна пропаганда й вища ймовірність довіри до окупаційної влади. Але й то складніше вести такий канал.

Зразковий пропагандист

Більшість каналів ідуть простим шляхом: репостять російські новини й місцевих колаборантів, збільшують свою аудиторію завдяки фальшивим користувачам (про що свідчить різке одноразове зростання їх кількості та значно менша кількість переглядів). Але є й ті, що зуміли ефективніше використати доступ до окупаційної влади. Найяскравіший приклад - "Официальный канал Каховской военно-гражданской администрации".

Це один з перших "адміністративних" каналів, запущених у травні. У ньому все зробили так, як, вочевидь, планували для всієї мережі. Хто саме його веде - невідомо.

Серед типового контенту - оголошення від Каховської ДЮСШ, шкіл і дитсадочків, новини про початок видачі автономерів російського зразка, радощі від постачань рязанських шкільних підручників, залякування перевірками підприємців, які відмовляються виставляти цінники в рублях, і зовсім мало постів суто пропагандистського змісту на кшталт новини про те, як " Укронацисты пообещали убить Кирилла Стремоусова ".

Певний зразковий окупаційний інформаційний телеграм-канал. Має 4500 підписників і середній перегляд посту - 4000 разів. Це високий показник. І цей канал має один з найвищих показників оригінальності контенту серед усієї мережі.

Репости VS оригінальний контент

Репости є невіддільною складовою більшості каналів. У середньому кожен третій пост на окупаційних каналах є репостом. Проте більшість намагається балансувати між репостами та власними публікаціями.

У телеграм-каналі "Запорожская Народная Республика" 85% контенту - репости з 370 інших каналів. Понад 1000 з них - з каналу "Военкоры Русской Весны" та майже 800 - з російського пропагандистського каналу "Рыбарь". Цей канал створили на початку березня, за 5 місяців на ньому опублікували понад 15 тис. повідомлень.

Створені окупантами тг-канали, намагаючись зберегти локальність своєї стрічки, активно репостили з "братніх" телеграм-каналів регіону. А тому кожен третій репост походить з самої мережі окупаційних каналів регіону.

Тому, наприклад, канали Бердянська й Мелітополя (а для цих міст створювали 8 і 6 каналів відповідно) виокремлюються на мережі в окрему групу. Також неозброєним оком видно штучну мережу з 51 каналу для різних міст України, які репостили лише один одного й мало цікавилися, що відбувається за межами їхньої бульбашки.

Українські військові в приватних розмовах стверджують, що їхні противники на полі бою не повідомляють своєму керівництву про реальний стан справ. Були навіть свідчення, що молодші офіцери інсценували події для фотозвітів начальству. У цій порушеній комунікації, яку російська мова описує словом "очковтєратєльство", - одна з причин нинішньої слабкості російської армії. Також російська армія має жорстку управлінську культуру, в якій не місце імпровізації, а є лише сліпе й формальне виконання наказу.

Схоже, така сама проблема роз'їдає й армію пропагандистів.
Матеріал створено в межах проєкту Fight For Facts!, який фінансує Федеральне міністерство економічного співробітництва та розвитку Німеччини (BMZ). Погляди, висловлені в цих публікаціях, належать незалежним авторам і не обов'язково відбивають погляди BMZ.
Читайте також:

пропаганда data journalism телеграм

# data[].attributes.attachment_link.title
Телеграм-окупація. Як Росія вибудовувала медіамережу, а вийшло потьомкінське село

# data[].attributes.attachment_link.description
Упродовж перших двох тижнів війни Росія створила 68 телеграм-каналів для різних міст України й так розгорнула інформаційний фронт услід за ...

# data[].attributes.headline
Як захистити?

# data[].attributes.subject
Як захистити?

# data[].attributes.body
https://www.ukrinform.ua/rubric-society/3316842-cifrova-identicnist-ludini-ak-ii-zahistiti.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Україна стала однією з перших країн у світі, яка запровадила електронні паспорти. Застосунок "Дія" дозволяє перевірити та завантажити копії низки документів, які посвідчують особу. Наша країна тримає курс на цифровізацію повсякденного життя, що стало особливо відчутним у часи пандемії. Життя людей майже повністю перейшло в онлайн, ми збільшили свою присутність в інтернеті, разом із тим - збільшилася й кількість інформації, яку ми там залишаємо. Проте ми достеменно не знаємо, хто має доступ до неї, хто її збирає і як використовує.
До прикладу, 9 вересня офіс Уповноваженого Верховної ради України з прав людини заявив, що виявив в інтернеті на одному з сайтів базу даних, що може містити персональні дані жителів України - майже 53 мільйони записів. Отже, цифровий світ створює не лише можливості для кожного, а й велику кількість ризиків.

Громадська організація "Український інститут медіа та комунікації" в рамках проєкту "Захист персональної цифрової ідентичності", який підтримується американською організацією ABA ROLI, провела з українськими експертами серію обговорень тих ризиків, які виникають у цифровому світі й з якими може зіштовхнутися кожен із нас. Під час першої дискусії українські юристи говорили про правові ризики.
ЩО Ж ТАКЕ ЦИФРОВА ІДЕНТИЧНІСТЬ З ЮРИДИЧНОЮ ТОЧКИ ЗОРУ?
Для початку варто розібратися, що включає в себе поняття "цифрової ідентичності". З чого вона складається і що варто розуміти, вживаючи це визначення. Медіаюристка Оксана Максименюк вважає, що "цифрова ідентичність" - це вся інформація про людину, яка існує в інформаційному просторі. Ця інформація включає не лише ті дані, які людина особисто публікує про себе в інтернеті, а й ті, які збирають про неї сайти та програми, а також дані, які ніхто не збирає, але які існують у мережі.

Оксана Максименюк

Програмний директор Української Гельсінської спілки з прав людини Максим Щербатюк зауважує, що цифрова ідентичність людини значною мірою складається з її персональних даних, які можуть бути зібрані без її відома. Отже, цифрова ідентичність включає всю інформацію про людину, яка зберігається про неї в інтернеті та яка містить якісь дані про цю людину. Найближчим до цього визначення є поняття "цифровий слід" (digital footprint), пояснює медіаюрист Лабораторії цифрової безпеки Максим Дворовий. "Цифровий слід" - це те, що ми залишаємо в мережі, користуючись інтернетом: геомітки, фото, відео, повідомлення, пошукові запити, паролі, номери карток, пости у соціальних мережах тощо.

Максим Дворовий

Цифрова ідентичність - це дуже широке поняття, яке включає конфіденційну й особисту інформацію, персональні дані та дані про нашу взаємодію з онлайн-середовищем. В українському законодавстві поки що немає чіткого визначення цього поняття, але воно вже відіграє значну роль у нашому житті.
ЧИМ ЖЕ РИЗИКУЄ УКРАЇНСЬКИЙ КОРИСТУВАЧ ІНТЕРНЕТУ?
Відсутність законодавчо визначеного поняття не означає те, що відсутні загрози, які можуть спіткати цифрову ідентичність кожної людини. Адже ми довіряємо нашим месенджерам, застосункам, соціальним мережам та взагалі інтернету значний масив особистих даних, які можуть бути використані зі шкодою для нас.

Медіаюристка Лабораторії цифрової безпеки Віта Володовська наголошує, що люди, користуючись інтернетом, по суті, створюють свою цифрову копію, яка реалізує за них права і свободи в онлайн-середовищі. І тому постає важливе питання доступу до інтернету та наявності необхідного обладнання. Так, людина має бути забезпечена всім необхідним, щоб отримати послугу чи довідку онлайн. Зокрема, інтернетом та ґаджетом. Відсутність цього унеможливлює отримання послуги чи довідки, що порушує права цієї людини на їх отримання (звісно, за умови, що така послуга надається тільки онлайн).

Віта Володовська

Медіаюристка ГО "Платформа прав людини" та адвокатеса Людмила Опришко розповіла, що їхня організація моніторить порушення цифрових прав. "Це ті ж права людини, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини, але які реалізуються в цифровому середовищі", - говорить експертка. За її словами, в судовій практиці сьогодні виникає низка питань, пов'язаних із захистом цих прав. Одне з них - це ідентифікація особи, яка поширює ту чи іншу інформацію, бо часто цю особу складно встановити.

Людмила Опришко

На думку Оксани Максименюк, значну загрозу становить те, що ми не знаємо, хто саме та яку інформацію про нас збирає. Відвідуючи певний сайт, ми дозволяємо зібрати про нас певну інформацію. Але не всі користувачі розуміють, яку саме інформацію дозволяють зібрати та хто саме і де її зберігатиме. Разом із тим, глобальною проблемою залишається низька цифрова грамотність населення.

Максим Дворовий зауважує, що крім того, що користувачі не знають, яку саме інформацію про них збирають в інтернеті, в Україні відсутнє законодавче регулювання співпраці з корпораціями (наприклад, тими, які володіють соцмережами або пошуковими системами). Україна не має напрацьованих механізмів впливу як з боку держави, так і людей на інтернет-гігантів, котрі володіють значним масивом інформації про своїх користувачів. Також наша держава не має прозорого механізму передачі персональних даних громадян від компанії до держави, особливо - до третіх держав. Таким чином немає гарантії, що дані громадян України із соцмереж та месенджерів не потраплять до державних органів нашої чи будь-якої іншої країни.

Отже, Україна має на законодавчому рівні визначити чіткі правила гри та застосувати їх у співпраці з великими інтернет-гігантами, реалізуючи таким чином свою функцію захисту, як держави. Саме держава у першу чергу має піклуватися про безпеку своїх громадян та їхніх персональних даних, співпрацюючи з корпораціями, які володіють соцмережами, пошуковими системами, месенджерами та застосунками - і виводити це все у законодавчу площину. Юристка з медійного права громадської організації ЦЕДЕМ Тетяна Авдєєва наголошує, що наразі існує багато міжнародних стандартів регулювання відносин з корпораціями, але не відомо, чи вдасться їх імплементувати в Україні. На її думку, визначаючи правила співпраці з інтернет-гігантами, варто застосувати певні стандарти окремо для кожної компанії, залежно від їхнього функціоналу, призначення та способу роботи.

Тетяна Авдєєва

Адвокатеса Людмила Опришко додає, що також наразі відсутні механізми вилучення персональних даних із мережі та повернення людини у стан, який існував до їх поширення. Вона пояснює, що оприлюднення чужих персональних даних є незворотною дією. І після того, як зловмисники розповсюдили особисту інформацію про людину, вона тривалий час залишається доступною широкій аудиторії. Єдине, на що в таких випадках може розраховувати постраждалий, - це виплата грошового відшкодування.

За словами медіаексперта, члена Незалежної медійної ради Павла Моісеєва, в Україні відсутні чіткі правила збереження персональних даних громадян, а саме створення та наповнення різноманітних реєстрів, багато з яких є відкритими для всіх. Він зазначає, що відсутність таких правил наражає на небезпеку тих, хто перебуває в цих реєстрах. Крім цього, значну загрозу становить відсутність належного, достатньо захищеного обладнання та технічних засобів, особливо в регіонах України.

Павло Моісеєв

В.о. генерального директора директорату з питань інформаційної політики та інформаційної безпеки Міністерства культури та інформаційної політики Ганна Красноступ звертає увагу на пасивність громадськості. На її думку, в Україні недостатня кількість активних звернень громадян, чиї персональні дані були викрадені та використані зі злочинною метою. Експертка пояснює, що у суспільстві подібні злочини, скоєні проти звичайних громадян, не вважаються значними та вартими звернення у відповідні державні органи.

Ганна Красноступ

Таким чином, в Україні вже сьогодні існує декілька проблемних питань, що стосуються цифровізації: недосконале законодавство, відсутність регульованих правил співпраці з великими інтернет-корпораціями, відсутність достатнього технічного забезпечення та низька цифрова грамотність населення. Проте є добра новина, майже всі ці проблеми можна вирішити на державному рівні.
ЩО Ж ДЕРЖАВА МОЖЕ ЗРОБИТИ ВЖЕ СЬОГОДНІ ДЛЯ ТОГО, ЩОБ УБЕЗПЕЧИТИ СВОЇХ ГРОМАДЯН?
Персональні дані та особиста інформація кожної людини, яка користується інтернетом, майже завжди не достатньо захищені. Експерти пропонують низку рішень для держави та бізнесу, щоб убезпечити всіх нас.

Оксана Максименюк підкреслює, що найперше, що може зробити держава - це вести просвітницьку діяльність. На її думку, людям потрібно дати розуміння, як працюють нові закони, що стосуються захисту персональних даних. Також чинний закон про захист персональних даних не відповідає вимогам та викликам, які існують сьогодні. Крім цього, держава має постійно посилювати кібербезпеку. За словами експертки, в Україні мають бути чітко сформульовані правила й критерії відбору підрядників, які займаються розробкою застосунків, сайтів, реєстрів, платформ, що їх наразі активно запускають у державі. Вона наголошує, що досить часто подібні тендери виграють компанії, які не мають достатнього рівня компетенції та фахівців, щоб забезпечити високий захист розробленого продукту. На думку юристки, це стається через відсутність чітких критеріїв відбору таких підрядників.

Максим Дворовий додає, що в Україні має бути проведена освітня кампанія, адже люди мають розуміти цінність своїх персональних даних, для чого вони ними діляться, які загрози це несе, хто й навіщо їх збирає, яким чином вони збираються та як мінімізувати збір цих даних.

Таким чином, держава має вже сьогодні вирішувати проблему низької цифрової та медійної грамотності населення. Навчаючи кожного правильно розпоряджатися власною інформацією, держава зможе знизити ризики для своїх громадян.

На думку Ганни Красноступ, в Україні має бути створений спеціальний центральний орган виконавчої влади, який буде займатися захистом персональних даних громадян, у тому числі в мережі. Вона наголошує, що він повинен бути незалежним і мати всі необхідні повноваження. За її словами, досі тривають дискусії, як це краще реалізувати, але такий орган має бути створений обов'язково для того, щоб реалізовувати державну політику в сфері захисту персональних даних громадян.

Павло Моісеєв зауважив у відповідь, що вже наявні відповідні державні органи влади, проте вони не є занадто ефективними у питанні захисту персональних даних. Він підкреслив, що відкритість Міністерства цифрової трансформації, яке є локомотивом реформ у сфері цифрової трансформації, сприятиме поліпшенню проведення реформ з огляду захисту прав громадян в Україні.

Отже, серед тих рішень, які допоможуть знизити рівень ризиків для кожного з нас у цифровому світі, - це, по-перше, напрацювання відповідної правової бази; по-друге - підвищення рівня цифрової та медійної грамотності населення.
Фото: Укрінформ Перше фото: Parker Byrd, Unsplash

# data[].attributes.attachment_link.title
Цифрова ідентичність людини. Як її захистити?

# data[].attributes.attachment_link.description
Україна стала однією з перших країн у світі, яка запровадила електронні паспорти. Застосунок "Дія" дозволяє перевірити та завантажити копії низки документів, які посвідчують особу. Наша країна тримає курс на цифровізацію повсякденного життя, що стало особливо відчутним у часи пандемії.

# data[].attributes.headline
Рекомендації Ради Європи щодо поваги, захисту таздійснення прав дитини в цифровому середовищіДля дітей і молодих людей віком до 18 років

# data[].attributes.subject
Рекомендації Ради Європи щодо поваги, захисту таздійснення прав дитини в цифровому середовищіДля дітей і молодих людей віком до 18 років

# data[].attributes.body
https://rm.coe.int/leam-about-your-rights-in-a-digital-environment-ukr/1680a052c2?fbclid=IwAR2UGBLFuoZQiclj-wq22Z7jcrEKfmOtSZDHdJg-lUUAiGYRxZetawTkAbU

# data[].attributes.headline
Ти мене не троль!

# data[].attributes.subject
Ти мене не троль!

# data[].attributes.body
Як брендам ефективно працювати з негативом. Частина 1
https://ngnagency.medium.com/%D0%BD%D0%B5-%D0%BD%D0%B5%D0%B3%D0%B0%D1%82%D0%B8%D0%B2%D0%BD%D0%B8%D0%B9-%D0%BD%D0%B5%D0%B3%D0%B0%D1%82%D0%B8%D0%B2-a4de665f2c66

# data[].attributes.attachment_link.title
Не негативний негатив

# data[].attributes.attachment_link.description
Як брендам ефективно працювати з негативом

# data[].attributes.headline
Електронний підпис: особливості використання

# data[].attributes.subject
Електронний підпис: особливості використання

# data[].attributes.body
https://pravokator.club/news/elektronnyj-tsyfrovyj-pidpys-osoblyvosti-vykorystannya/

# data[].attributes.attachment_link.title
Електронний цифровий підпис:особливості використання

# data[].attributes.attachment_link.description
Використання електронних цифрових підписів набуває все ширшого поширення в Україні. Карантин і війна тільки прискорюють цей процес. Зараз багато людей знаходяться поза межами своїх домівок у зв’язку з бойовими діями, але часто виникає потреба у налагодженні процесу документообігу в різних сферах: ка…

# data[].attributes.headline
Ти мене не троль!

# data[].attributes.subject
Ти мене не троль!

# data[].attributes.body
Як брендам ефективно працювати з негативом. Частина 2
https://ngnagency.medium.com/%D0%B4%D0%B2%D0%B0-%D0%BF%D1%96%D0%B4%D1%85%D0%BE%D0%B4%D0%B8-%D0%B4%D0%BE-%D1%80%D0%BE%D0%B1%D0%BE%D1%82%D0%B8-%D0%B7-%D0%BD%D0%B5%D0%B3%D0%B0%D1%82%D0%B8%D0%B2%D0%BE%D0%BC-66579c1e96f1

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У попередній статті ми розглянули ставлення до негативу, типові помилки, як організувати роботу з негативом та налаштуватися на неї.

У цьому матеріалі розкажемо про два підходи до роботи з негативом: класичний та новаторський.

Класичний підхід базується на спостереженнях, які сформувалися в попередні "епохи" інтернету, та які новаторський підхід переглядає як застарілі.

Спостереження №1: Анонімність, відсутність особистісного контакту в онлайн-спілкуванні збільшує агресивність користувачів.

Спостереження №2: Мобільність і кліповість. Користувачі легко поширюють негатив, надають "пасивну допомогу" у кілька кліків, а "емоційна складова медіа" допомагає їм виділитися серед інших користувачів.

Спостереження №3: Тролі та хейтери - це однозначно негативні явища, на які не можна реагувати за будь-яких обставин.

Спостереження №4: Бренди відповідають однаковими сухими фразами, що викликає додатковий негатив.

Спостереження №5: Ефект "сарафанного радіо" допомагає швидко поширювати негатив про бренд. Негативна інформація поширюється значно частіше, ніж нейтральна чи позитивна. Людей не цікавлять факти, а лише емоції. Конфлікт став шоу, а не вирішенням проблеми.
Новаторський погляд
Онлайн-середовище з часів формування класичного підходу змінилося. Сьогодні інтернет стає доступним для дедалі більшої кількості людей. Це змінює їхні моделі поведінки, адже дедалі більше часу ми проводимо в інтернеті. Спілкування з друзями і робочі питання, шопінг, відпочинок тощо - це все вже відбувається одночасно онлайн та офлайн.

Ми переводимо в онлайн-культуру норми офлайн-побутування. Й водночас формуємо в онлайні нові культурні патерни суспільної поведінки, особливі типи комунікації.

На позначення цих змін у гуманітарних науках з'явилося поняття "ідентичність онлайн-користувача".

Тому спостереження, на яких базується класичний підхід, сьогодні актуальні лише частково. Зокрема, сучасний інтернет-користувач дедалі менш анонімний. Комунікація онлайн стає важливою частиною життя й соціалізації. У соцмережах люди знаходять друзів, однодумців, підтримку. Якщо колись можна було існувати анонімно на певних форумах чи блогах, то сьогодні профілі в соцмережах нівелюють абсолютну анонімність і можуть дати нам чимало інформації про людину. Навіть тролінг чи хейтспіч, які раніше вважалися результатом діяльності лише анонімів чи окремої субкультури, дедалі частіше стають неанонімними. Парадокс сучасного діджитал-середовища в тому, що кожний з нас у певних випадках може бути джерелом тролінгу чи хейтспічу.

У цьому контексті важливо поглянути, як взагалі відбувається комунікація онлайн, хто комунікує. Які емоції люди транслюють і чому. Якою мірою онлайн-комунікація відображає соціальні й культурні практики, до яких ми звикли офлайн.

У 2019 році частка регулярних користувачів інтернету в Україні склала 64%, або 21,09 млн людей. Це різна аудиторія за віком, місцем проживання, зацікавленнями, рівнем доходу та освітою.

Тож можна сказати, що значний відсоток населення країни має свою ідентичність онлайн-користувача. Яка може містити ті риси, що люди не завжди готові проявляти офлайн. Тобто є користувачі, в яких онлайн та офлайн ідентичності збігаються. А є такі, для кого інтернет-простір стає можливістю набути іншої ідентичності.

Окрім неї, кожний з нас належить до різних онлайн-спільнот. Інформація в онлайні видається за певними алгоритмами й таргетингом. Тому кожний із нас перебуває у власній інформаційній бульбашці, сформованій зацікавленнями, списком друзів та алгоритмами видачі. Ми маємо різний рівень користування інтернетом та взаємодії з контекстом. Реакція на той самий інфопривід у різних спільнотах теж буде різна. Важливо визначити, в якому саме середовищі - бульбашці - зародився негатив, як ця спільнота реагує.

Важливо пам'ятати, що картина вашої бульбашки не відображає всю ситуацію. Тренди, теми, а також негатив мають обмежену територію поширення. Ефект "сарафанного радіо" або кліповість будуть поширюватися передусім у межах тих спільнот, для яких це буде близьким, зрозумілим та цікавим. Це не обов'язково все онлайн-середовище.

Також важливим є розуміння явища постправди. Саме його відображає функціональна неосвіченість. Коли повністю довіряють емоційній інформації та не хочуть перевіряти факти, розбиратися в ситуації. Сьогодні це явище особливо культивується та обговорюється, зокрема у ЗМІ та країнах Заходу. Постправда - неминучий сучасний чинник впливу на зміст і тональність комунікації. Інформаційний потік, що умисно конструюється для маніпулювання суспільною свідомістю.

У рамках новаторського підходу особливо вирізняються дослідження журналістки Енн Фрідман (Каліфорнія, США). Вона давно вивчає феномен хейтспічу та склала disapproval matrix, за якою можна визначити природу негативу. Зокрема, як він залежить від того, знають вас автори коментарів, чи ні.

Відповідно до цієї класифікації, негатив поділяється на раціональний (конструктивний) та ірраціональний (емоційний). Конструктивний негатив - це коментарі експертів у вашій сфері. Вони критикують вашу роботу, а не вас. А також коментарі ваших знайомих та близьких, які прагнуть вам допомогти ставати кращими. До цих двох сегментів варто прислухатися.

Емоційний негатив від незнайомих людей - це і є територія хейтспічу. І найбільш підступний сегмент - друзі-вороги (frenemies). Ті, хто знають ваші слабкі місця та під виглядом добрих намірів насправді прагнуть вашого провалу.

Енн Фрідман дає свої рекомендації, як варто реагувати на кожний вид негативу в її матриці. В нашому наступному матеріалі ми розглянемо типи негативу ще більш детально. А також окреслимо головні принципи вирішення для кожного відповідно до найкращих практик.
Дякуємо, що прочитали статтю. Читайте також:
Дізнайтеся на нашому сайті NGN.agency більше про команду, екстремальну системність та продукти, які ми пропонуємо для розвитку вашого бізнесу.

Хочете познайомитися особисто чи запустити проект?
Пишіть нам на start@ngn.com.ua.

# data[].attributes.attachment_link.title
Два підходи до роботи з негативом

# data[].attributes.attachment_link.description
У попередній статті ми розглянули ставлення до негативу, типові помилки, як організувати роботу з негативом та налаштуватися на неї. У цьому матеріалі розкажемо про два підходи до роботи з негативом: класичний та новаторський. Класичний підхід базується на спостереженнях, які сформувалися в попередні "епохи" інтернету, та які новаторський підхід переглядає як застарілі.

# data[].attributes.headline
Селфі як субкультура та нова форма залежності: ідентифікація проблеми

# data[].attributes.subject
Селфі як субкультура та нова форма залежності: ідентифікація проблеми

# data[].attributes.body
https://accemedin.com/material/1560

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Пожалуйста, не делайте селфи. Хватит нам других эпидемий".
Максим Кононенко http://radiovesti.ru/episode/show/episode_id/33782

Термин "селфи", Сéлфи (англ. selfie, от "self", род ср.- сам, себя) - разновидность автопортрета, заключающаяся в запечатлении самого себя на фотокамеру, фиксируемую в вытянутой руке, нередко при помощи зеркала или специальных аксессуаров - устройств различной конструкции, именуемых ("монопод"), - телескопической (выдвижной) палки с пультом для дистанционного селфи. Термин в повседневном словарном и научном обиходе приобрёл известность в конце 2000-х годов и уже к началу 2010-го года мир захлестнула мода на селфи, а специалисты (социологи, психологи, психиатры, наркологи) начали изучать факторы ее глобального и эпидемически быстрого распространения в мировом масштабе. Ежедневно в сеть загружают около одного миллиона селфи (источник: электронный ресурс izvestia.nikolaev.ua).

Среди изученных факторов быстрого распространения селфи специалисты назвали развивающиеся современные высокие технологии встроенных функций фотоаппарата мобильных устройств, смартфонов, планшетов, а также широкую возможность размещения напоказ и всеобщее обозрение фото в мировой паутине Интернет. В техническом аспекте селфи не требует специальной подготовки и оно простое в воспроизведении пользователем.

Снимать себя на камеру и размещать фото в Интернете стало невероятно популярно, модно и легко. Проф. И.К. Сосин, доц. Е.Ю. Гончарова, доц. Ю.Ф. Чуев Харьковская медицинская академия последипломного образования Кафедра наркологии Селфи как субкультура и новая форма зависимости: идентификация проблемы УДК 616-056.8:616.8-07 Непременным атрибутом данного увлечения является простота поиска и просмотра данной фотопродукции селфи, его избирательного копирования и рейтинговой квантификационной ("в лайках") онлайн-оценки посетителями соответствующих сайтов Интернета.

Интернет-пользователь попадает в психологическую зависимость от привычки "выкладывать" свои фотографии на публичное обозрение в Интернете. (М. Сандомирский, 2015, источник: http://detionline. com/assets/files/journal/21/tema_selfi_cult_publichnosti. pdf).

По данным многочисленных публикаций, увлеченность селфи регистрируется как проявление адекватной и безобидной моды среди детей, подростков, школьников, студенческой молодежи, лиц зрелого возраста, знаменитых людей, звезд и т.д. Редакция Оксфордского словаря назвала победителя в номинации "Слово года - 2013". Лучшим словом года было признано "selfie", что в переводе означает "снимок самого себя". Авторы словаря сообщили, что за последний год популярность этого слова резко возросла (источник: http://www.novoteka. ru/seventexp/8284758, http://detionline.com/assets/files/ journal/21/tema_selfi_cult_publichnosti.pdf).

Специалисты считают, что не последнюю роль в популяризации селфи сыграли голливудские знаменитости - Ким Кардашьян и Джастин Бибер. Самое известное селфи в мире - фотография, снятая телеведущей Эллен Дедженерис во время церемонии вручения "Оскаров" в 2014 году, где в кадр попали одни кинозвезды - в том числе Мэрил Стрип, Джулия Робертс, Бред Питт и Кевин Спейси.

Распространенность селфи относят также, в большой степени, как к современной и новой, очень модной молодежной субкультуре, степень увлеченности которой ассоциируется с психологическими особенностями респондентов (источник: http://www. libozersk.ru/pages/index/343?cont=1).

Субкультура (лат. sub - под и cultura - культура; подкультура) понятие (термин) в социологии, антропологии, психологии, культурологии - обозначающий часть культуры общества, отличающейся своим поведением от преобладающего большинства, а также социальные группы носителей этой культуры. Субкультура может отличаться от доминирующей культуры собственной системой ценностей, языком, манерой поведения, одеждой и другими аспектами. Различают субкультуры, формирующиеся на национальной, демографической, профессиональной, географической и других основах.

В частности, субкультуры образуются этническими общностями. Другими известными моделями молодёжных субкультур являются возникающие у части респондентов так называемые субстанциональные (нехимические) формы аддикции (зависимости, пристрастия): гемблинг (игровая), компьютерная (кибергот), тату ("синяя болезнь"), телевизионная (заппинг), вейперы, синемания, эмо и др. [1, 2, 3, 4].

Трагедии, связанные с пристрастием к селфи. За последнее десятилетие нейронауки (психология, социология, наркология, психиатрия, психотерапия, сексология, неврология и др.) пополнились научными доказательствами того, что селфи нередко может вызывать состояния, напоминающие нехимический наркотизм (патологическую зависимость, аддикцию, пристрастие, своеобразный фанатизм к постоянному селфи, склонность к "погоне за адреналином" - навязчивого желания фотографировать себя в местах, опасных для жизни, утратой в данных случаях инстинкта самосохранения с трагическими финалами). Характерно, что у таких лиц могут выявляться аналоги диагностических признаков феномена зависимости, известного в нейронауке "Наркология": увеличение дозы (рост толерантности), синдром лишения, аффективная (депрессивная, дисфорическая, маниакальная патология эмоциональной сферы), состояния навязчивых мыслей и представлений об объекте пристрастия, компульсивная тяга, возможные суицидальные тенденции при запрете объекта влечения и т.д.

Подтверждением тому является концепция М. Кононенко (2015): Мы живем в условиях постоянной экспансии разного рода угроз. Но главная угроза, как обычно, невидима, потому что она очень близко. Между тем, человечество неиллюзорно гибнет от губительной страсти.

Разумеется, люди не сегодня и не вчера стали фотографировать себя в зеркале. Великая княжна Анастасия делала это еще в 1914 году. Вот вам реальные заголовки реальных новостей только за последние месяцы 2015 года. Девушка сгорела заживо, пытаясь сделать селфи. Сингапурец при попытке сделать селфи упал в воду и погиб. Конголезец был съеден при попытке сделать селфи с питоном. Школьник погиб от удара током при попытке сделать селфи. Подросток погиб под бетонной плитой, делая селфи. Девушка выстрелила себе в голову во время селфи с пистолетом.

В данном случае мы имеем дело с дефицитом страха и чувства опасности, связанного с патологическим пристрастием к селфи. Желание опубликовать в Интернете собственную фотографию оказывается сильнее инстинкта самосохранения. Именно селфи для пристрастных к селфи людей является непреодолимой мотивацией балансировать на грани жизни и смерти ради размещенной в Интернете фотографии собственного лица.

М. Сандомирский (2015) в своих публикациях использует термины "селфимания", "экстремальные селфи" и "селфицид", касающиеся "селфи-камикадзе" (источник: https://www.proza.ru/2015/07/20/1972).

Сейчас уже стало очевидным, что "помешательство" на самофотографировании и выкладывании снимков в Интернет стало таким глобальным явлением, что им заинтересовались психологи, социологи, наркологи, психиатры, психотерапевты, официально признав и выделив отдельные виды селфи, одержимость при которых относится к психическим расстройствам.

Первые пробы селфи, которые берут свое начало в детско-подростковом возрасте, могут быстро трансформироваться в привычку, затем в увлеченность, азарт, фанатизм и субстанциональную зависимость, которая по своим деструктивным социальным последствиям ухудшает качество жизни, меняет предпочтительные мотивации, может заканчиваться тяжелой депрессией, суицидальными тенденциями, а в погоне за адреналином приводить к несчастным случаям и летальным исходам.

С целью разработки основ профилактики зависимости от селфи, подходов к патогенетической терапии и реабилитации рассмотрим особенности селфи с исследовательских позиций.

Материал получен из различных источников (электронный ресурс, опубликованные источники, данные собственного сплошного тестирования на предмет отношения к селфи студенческой молодежи - 157 студентов технического вуза крупного промышленного центра Украины).

Какие особенности и чем привлекателен селфи?

Классификация (виды) селфи:

Лифтлук - один из самых популярных видов селфи: человек снимает свое отражение в зеркале лифта. Дакфейс (от английского duckface - утиное лицо). Его особенность - надутые и выпяченные вперед губы. Это выражение очень часто придают своему лицу девушки и женщины, считающие, что именно так они выглядят более сексуально. Туалетный лук - название говорит само за себя - место действия - санузел - ванная, туалет. Вспомогательный предмет все тот же - зеркало. Белфи - (от английского butt - попа и selfie) - фотографирование своей попы. Релфи - (от английского relationship и selfie) - фотографирование с любимым человеком. Кстати, по мнению, психологи из Гарварда, этот вид фотографий больше всего раздражает подписчиков соцсетей (источник: http://www.smol.aif.ru/health/psychologic/ layki_kak_narkotik_psiholog_o_strasti_k_selfi_kotoraya_ stanovitsya_boleznyu).
Особенности дизайна селфи.
1. Поскольку селфи чаще всего выполняется с расстояния вытянутой руки (или рук), держащей(-их) смартфон, планшет со встроенным фотоаппаратом, изображение на фото имеет характерный ракурс и композицию - под углом, чуть выше или ниже головы.

2. Одна или обе верхние конечности при этом на композиции снимка отсутствуют (синдром "Венеры Милосской" - по нашей терминологии).

3. Фото лица и отдельных частей тела при селфи выглядят диспропорциональными, наподобие того, что испытывают в своем воображении некоторые пациенты психоневрологической клиники при феномене "расстройства схемы тела" или "дисморфофобии": негативное представление о некоторых частях собственного тела, ощущение больного об увеличении или уменьшении размеров собственного тела или отдельных его частей, об изменении их расположения (источник: http://vhod.org.ua/ra.html).

4. Однотипная гримаса в форме преднамеренного хоботкового (призывного) выпячивания губ ("уточка"). Несмотря на то, что фото селфи не всегда пропорциональны и симметричны, тем не менее, они (фото) с удовольствием выставляются на обозрение посетителей Интернета (источник: https://www.google. com.ua/search?q=).

5. Блеск в глазах, излучение радости, восторга, счастья, самоотрешенность, лучезарная улыбка, поднятые кверху руки. На селфи фото не бывает унылых, угрюмых, депрессивных персонажей. Массовое селфи - это всеобщее ликование.

6. В ряде источников высказывается предположение о роли синдрома нарциссизма в формировании и прогрессировании селфи-аддикции. Напомним, что "нарцисси́зм (аутофили́я, аутоэроти́зм, аутоэра́стия, аутосексуа́льность) - сексуальная девиация, при которой половое влечение испытывается к самому себе. Может рассматриваться как разновидность фетишизма. Как известно, название произошло от героя греческой мифологии Нарцисса, который, согласно легенде, увидев в воде своё отражение, был им очарован и, не в силах оторваться от созерцания своей красоты, умер от любви к самому себе. После смерти был превращен богами в цветок нарцисса. Сексуальное удовлетворение при нарциссизме достигается созерцанием собственного обнажённого тела или его зеркального отражения, отдельных его частей, в том числе половых органов. Достаточно часто нарциссизм проявляется в фотографировании и видео съёмке, созерцании собственного обнажённого тела. Фото-селфи для нарцисса могут быть источником возбуждения.

7. Язык как объект селфи. Кажется парадоксом, но селфи часто сопровождается однотипной утрированной шуточной гримасой с сильно высунутым языком, явно не украшающим респондента. И, тем не менее, снимки отправляются напоказ в Интернет и получают положительные лайки от посетителей Интернета.

8. Непропорционально увеличенные отдельные части тела с целью эротизации. Речь идет о демонстрации губ, молочных желез, ягодиц, напоминающих диспропорциональные силиконовые.

9. Селфи других частей тела. Часто это фото мест, покрытых татуировками.

10. Селфи с домашними животными (фото с дикими опасными животными отнесены к разделу "Адреналиновый селфит".

11. "Адреналиновый селфит". Нами отобрана тематическая подборка из арсенала Интернета очень необычных и самых экстремальных снимков, у которых есть своя невероятная история невероятного риска. Большинство из фотографий, вызывающих нередко восхищение, не нуждается в комментариях. Приведем отдельные примеры.

С Фердинанду Пуэнтесом произошло ужасное событие - он оказался на борту самолета, потерпевшего крушение. Находясь посреди Тихого океана, парень не растерялся и сделал селфи на фоне тонущего самолета.

Число случаев, когда поклонники экстремального селфи делают автопортреты с риском для жизни и даже не осознают, что этот кадр может стать последним в их жизни, ежегодно растет. Так, 19-летнему смельчаку удалось сфотографироваться на крыше высочайшего жилого здания "Princess Tower". Строение находится в Дубае и высота его составляет 414 метров.

В Интернете широко известна бразильская пара, которая, рискуя жизнью, снимает экстремальные селфи на краю пропасти без страховки, на самой вершине горы. Для своих захватывающих дух экспериментов молодые люди выбрали скалу высотой более восьмисот метров. С нее открывается фантастический вид на Рио-де-Жанейро и Атлантический океан, сообщает британское издание Metro.

Не случайно, американские психологи в ходе одного из исследований установили, что существует опасная селфи-зависимость и рекомендовали пользователям сети, увлекшимся селфиманией, не откладывать с лечением. Серия трагических случаев гибели людей во время попытки сделать селфи вынудила специалистов создать в отдельных странах службу экстренной помощи селфи-зависимым людям, куда настоятельно советуют звонить людям, чувствующим, что ни дня не могут прожить без селфи за помощью психологов. Сообщается, что разработана памятка, как безопасно делать селфи. Предупреждается, в частности, об опасности для здоровья и жизни делать селфи на железнодорожных путях, крышах вагонов, оживленных автотрассах или же, например, с оружием руках (источник: http://www.newsru.com/ russia/08jul2015/selfie.html).

Публикуются данные о несчастных случаях в результате селфи и в Украине. Сообщается, что в мире от селфи гибнет больше людей, чем от акул.

Обобщая и анализируя мировой опыт рубрификации селфи М. Сандомирский (2015), ссылаясь на опыт конкретных авторов, приводит следующую, более детальную схему, заслуживающую исследовательского внимания и освещения в нашей статье. Автор указывает, что селфи-глоссарий заметно разросся вследствие дифференциации селфи-контента.

Принято различать следующие разновидности селфи:

а) В зависимости от запечатленных на них людей и окружающих объектов, например селебрити-селфи (снимок со "звездой"), релфи (relationship selfie, селфи как иллюстрация близких отношений), груфи (group selfie, коллективное селфи), фелфи (farmer selfie, селфи с животными, изначально - "фотографии на ферме"), селфи с едой (food selfie).

б) В зависимости от запечатленных на них частей человеческого тела, например "уткоселфи" (duckface), или губные селфи ("губки бантиком"), брелфи (breast selfie, то есть селфи для молодых мам, запечатлевающее кормление грудью), бифи (bikini selfie, селфи в бикини), шуфис (shoes selfie, фотопортрет ног, обычно в обуви), мелфи (man selfie, в стиле "гора мышц"), белфи (butt selfie), т.е. селфи, запечатлевающие не лицо, а противоположную часть тела.

в) В зависимости от обстоятельств съемки, например лифтолук (селфи в зеркале лифта), туалук (туалетный лук - автопортрет в ванной или туалете напротив зеркала) и баселфи (bаth selfie, селфи в ванне), фитнеселфи (fitness selfie), селфи в момент отдыха (rest selfie), просоночные селфи (wake up selfie, селфи после пробуждения), алкоселфи (в момент распития алкоголя) и "похмельные" селфи, аfter- Sex-Selfie и Sex-Selfie (название говорит само за себя), скотч-селфи (Sellotape selfie), сагли (selfie ugly, "изуродованное" селфи) и, наконец, экстремальные селфи (extreme selfie, XS). Но самое главное, что объединяет все перечисленные разновидности селфи, по мнению М. Сандомирского (2015), - это не просто автопортреты (сделанные, как правило, с помощью камеры мобильного телефона), а то, что они представляют собой сетевой контент (от английского content - содержание; в данном случае - "информация, расположенная на страницах сайта"). Селфи становятся таковыми только после "выкладывания" в публичный доступ в Интернете (поэтому неправомерно в качестве их аналогов и "прародителей" рассматривать обычные, доинтернетные фотопортреты). В Интернете по данному поводу можно встретить алгоритм: "Позируй, снимай, отправляй"

Селфи - часть интернет-революции, той радикальной трансформации культурных кодов и социальных практик, которая порождена массовым проникновением в жизнь общества Интернета. Или, если посмотреть шире - развитием и распространением информационно-коммуникационных технологий (ИКТ), поскольку селфи стали столь распространенным явлением благодаря массовому распространению смартфонов (с камерами достаточного для высококачественных снимков разрешения) и мобильного доступа в интернет (М. Сандомирский, 2015). Именно благодаря мобильным ИКТ селфи и становятся для интернет-юзеров инструментом визуальной цифровой социализации (преимущественно социомедийной), заочного общения с референтной виртуальной группой по принципу: "Пришел - сфотографировал - запостил". И конечно, получил обратную связь ("собрал лайки").

Именно благодаря ИКТ, увлечение селфи (селфизм) и становится настолько массовым явлением, что можно говорить уже об этом феномене, как о социомедийной эпидемии - "селфидемии". Сравнение социального явления с распространением заболеваний - не только метафора, аналогия более глубокая: на фоне массового вовлечения селфизм в ряде случаев может приобретать крайние, патологические формы, несущие социально-психологический ущерб (селфи-зависимость и её негативные последствия, включая репутационные и иные риски), либо чреватые серьезным для здоровья или даже жизни "жертв" селфидемии (особенно экстремальные селфи). Конечно, речь идёт лишь о незначительном проценте пользователей в общей массе любителей селфи, однако селфи-ассоциированное травмоопасное поведение приводит к человеческим трагедиям, вызывающим широкий социальный резонанс. Такая получается интернет-эпидемиология селфи. В каких же случаях применительно к селфи можно говорить об их действительно нездоровой природе (как с точки зрения аддиктологии, так и суицидологии), рассматривать пристрастие интернетпользователей к публикации в сети собственных фотографий как болезненное в клиническом смысле? Ведь до сих пор селфизм еще официально не признан отдельным заболеванием, с точки зрения Всемирной организации здравоохранения (WHO). Однако, по мнению экспертов Американской Психиатрической ассоциации (APA), в некоторых случаях пристрастие к селфи действительно приобретает крайние формы и может быть охарактеризовано как психическое расстройство - патологический селфизм Такое же мнение высказывает Б. Цыганков, комментируя возможное введение селфизма как нозологии в Международную классификацию болезней 11-го пересмотра.

Эпидемиология селфи относится к мало изученному разделу проблемы селфи. Можно говорить о наличии лишь фрагментарных исследований.

Люди из всех стран мира, включая знаменитостей и политиков, с удовольствием делают собственные фотографии и делятся ими через социальные сети, вроде Facebook, Instagram и Tumblr. К числу самых популярных относят селфи Эллен Дедженерис на церемонии вручения "Оскаров", а также снимок Ким Кардашян, во время съемки которого звезду атаковал слон. Миллионы молодых людей состязаются в конкурсе на самое оригинальное селфи.

Некоторое время назад психологи даже стали спорить о том, является ли большое количество селфи признаком психического расстройства. Кое-кто считает, что если человек совершает более 10 снимков самого себя в день, то у него явно имеется нездоровая зависимость от интернета. Данные исследования Google показывают, что от этой нездоровой зависимости, судя по всему, страдает вся современная молодежь.

Среднестатистический молодой человек совершает не менее 14 селфи в день. К такому выводу пришли исследователи из интернет-гиганта Google. А это уже, по их мнению, следует относить к "расстройству психики и нездоровой зависимостью.

"Те, кто проводит по 11 часов в день со своими мобильными телефонами, делают по 14 селфи, 16 фото или видео, а также 21 раз проверяют свои странички на социальных сайтах и отправляют 25 текстовых сообщений ежедневно, - говорят авторы исследования. - С другой стороны, среднестатистический взрослый человек делает в день по 4 фото или видео, а также 2,4 селфи. Средний подросток делает 6,9 фото и видео в день и 4,7 селфи, как показало исследование" (источник: http://medpoisk.kg/article/read/ molodye-ljudi-delajut-po-14-selfi-v-den.html).

В недавно опубликованном докладе британского медиарегулятора Ofcom утверждается, что только в 2014 году в Великобритании было сделано около 1 миллиарда 200 миллионов селфи (источник: http://www.bbc. com/russian/society/2015/08/150807_selfie_world_stats).

* 30% фото сняты людьми 18-24 лет;

* 23,7 лет средний возраст любителей селфи;

* 14% селфи прошли цифровую обработку;

* 36% людей признают, что редактировали селфи, мужчины делают это в два раза чаще женщин.

Самые популярные города для селфи:

1. Лондон;

2. Нью-Йорк;

3. Амстердам;

4. Париж;

5. Барселона.

Statista / Suggestme, основан на анализе 6,3 млн постов в социальных сетях/
Женщины фотографируют себя больше мужчин, 80% селфи:
* в Москве сняты женщинами. Они снимают себя в 4,6 раза больше, чем мужчины;

* 65,4% селфи в Сан-Паулу сняты женщинами;

* 55,2% селфи в Бангкоке принадлежат женщинам;

* Мужчины старше 30 лет постят (публикуют) больше селфи, чем женщины.

Selfiecity Research Project
Друзья по селфи
С кем вы фотографировались для селфи?

* 34% с членом семьи;

* 29% с друзьями;

* 19% с домашними питомцами;

* 13% на фоне зданий и пейзажа;

* 10% с едой.

Statista, данные опроса 2014 г. в США.

В Интернете можно встретить интересные данные по исследуемой проблематике. Журнал Time провел обширное исследование, пытаясь выяснить "селфистолицу" мира. (источник: http://www.bbc.com/russian/ society/2015/08/150807_selfie_world_stats).

Оказалось, что самым популярным фоном для селфи являются лондонские виды - однако наибольшее количество автоснимков пользователи загружают в сеть вовсе не из Лондона.

Для этого редакция журнала проанализировала 400 тысяч изображений в "Инстаграме" с тегом #selfie и географическими координатами снимка, а затем создала список из 459 городов, составив своеобразный рейтинг по количеству сделанных в них селфи на душу населения.

Лидером списка оказался Макати - финансовый центр филлипинской столицы (258 селфи на 100 тысяч человек), а его ближайшими конкурентами - Манхэттен (202) и Майами (155).

Если брать в расчет общее население страны, то самыми "селфиносными" городами следует признать мексиканский Монтеррей и столицу Коста-Рики, город Сан-Хосе.

В топ-10 также войдут Доха, Дубай, Куала-Лумпур, Сингапур и Дели.

Сотрудники проекта Selfiecity, организованного Городским университетом Нью-Йорка и Калифорнийским институтом телекоммуникаций, также изучили активность селфи-фотографов в пяти городах: Москве, Сан-Паулу, Бангкоке, Нью-Йорке и Берлине.

Институт профессионального вождения в Великобритании (2015 г.) провел опрос 500 водителей с целью установить, как часто они фотографируют сами себя, сообщает издание Daily Mail (источник: http:// www.gazeta.ru/auto/news/2015/07/24/n_7406613.shtm).

Согласно опросу, 9% водителей признались, что за последний месяц делали селфи за рулем. Отмечается, что женщины гораздо реже фотографируют себя за рулем, чем мужчины.

В течение прошедшего месяца только 5% из них делали селфи во время вождения; показатель среди мужчин - 12% .

Поколение, родившееся в 90-х - начале 2000-х годов (так называемые "миллениалы") в среднем тратят на снимки самих себя 54 часа в год. Об этом свидетельствуют результаты исследования, проведенного компанией Luster Premium White, пишет Daily Mai (источник: http://mir24.tv/news/lifestyle/13281900l.)

Каждый миллениал делает порядка 25 тысяч селфи за всю свою жизнь, выявили исследователи. Как отметил гендиректор компании Дэймон Браун, "достаточно одного взгляда на странички миллениалов в Facebook, Twitter и Instagram, чтобы понять, что они составляют историю своей жизни именно с помощью селфи". Также в ходе опросов 95% респондентов признались, что хотя бы раз в жизни делали снимок самого себя, а 10% считают себя "селфизависимыми". Большинство любителей фотографии считают лучшими поводами для селфи отдых на пляже, а наиболее нежелательным местом для "себяшки" называют похороны. По данным исследователей (2015), женщина может остаться удовлетворенной снимком, сделанным с шестой попытки, а мужчины готовы публиковать в Сети четвертую фотографию из серии. Активные пользователи соцсетей практически каждый день делают "самопортреты" и выкладывают результаты в Интернет. Правда, на хороший кадр зачастую уходит не одна попытка (источник: http://www.dni.ru/tech/2015/4/20/301301.html ).

Считается, что большинство владельцев смартфонов выкладывает объект своего самолюбования, т.е. свой селфи-портрет, в Instagram, предполагая собирать как можно больше "лайков" под фотографиями. Это так называемая соревновательная составляющая феномена селфи-зависимости.

Выводы

1. Селфи - модное увлечение миллионов людей фотографированием самого себя с использованием смартфонов и последующим размещением фотопродукции в социальных сетях с целью завоевать у посетителей Интернета максимальное количество лайков. Следовательно, в увлечении селфи присутствует также, кроме множества прочих, элемент игрового (гемблингового) азарта. Впервые с позиций научной и прикладной нейронауки - наркологии в обзорной статье рассмотрены эпидемический характер селфимании, формирование во многих странах мира новой молодежной субкультуры, носителями которой является популяция селфи-зависимых людей. В работе приведены основные данные о классификации, клинических особенностях, опасности адреналинового (экстремального) селфи, что являются патогенетическим обоснованием дифференцированного подхода при поиске средств и методов профилактике, терапии и реабилитации.

2. Результаты собственных исследований, скрининг-анализа данных мировой литературы и Интернет-контента позволяют сделать вывод о том, что селфи-пристрастие у современного человека имеет ряд ключевых симптомов зависимости, которые соответствуют клиническим критериям МКБ-10, а именно: 1) ощущение психологического и эмоционального суперкомфорта в период реализации селфи-интервенций (субстанциональный аналог феномена эйфории от психоактивных веществ в наркологии); 2) стойкое желание к постоянному обновлению селфи-портретов, селфи-позиций, селфи-ландшафта (аналог неудержимости синдрома патологического влечения); 3) наличие потребности к приведению себя в состояние специфических селфи-ощущений с элементами опасного для жизни экстрима (аналоги: компульсивность влечения, неконтролируемые запойные состояния); 4) навязчивое стремление к увеличению количества селфи-снимков в день (аналог: увеличение суточной дозы, симптом толерантности); 5) постоянная смена локализаций селфи-интервенций (аналог: ротация эквивалентов интоксикации путем экспериментирования с различными психоактивными веществами, симптом поискового поведения); 7) наличие психопатологических последствий патопсихологической селфи-деструкции (невротизм, психические и поведенческие расстройства, групповой характер поведенческих селфи-девиаций); 8) междисциплинарность проблематики (профессиональная сфера изучения для социологов, психологов, неврологов, психиатров, наркологов, психотерапевтов, сексопатологов).

Список использованной литературы

1. Sosin I.K., Burmaka N.P., Chuev Yu.F., Goncharova O.Yu. Tattoo as a subculture and new form of substantional addiction: the problem identification // European Psychiatry, Volume 29, Supplement 1, 2014, Page 1: 22nd European Congress of Psychiatry. Munish, Germany 1 - 4 March 2014. 2014. - S. 278.

2. Сосин И.К., Бурмака Н.П., Чуев Ю.Ф., Гончарова Е.Ю. Доказательная медицина и фармация: Тату-аддикция: Новый аспект субстациональной зависимости в наркологии // Український вісник психоневрології. Т. 21, вип. 2(75), додаток, 2013. - С. 165.

3. Наркологія: Національний підручник (за редакцією проф. І.К. Сосіна, доц. Ю.Ф. Чуєва). - Харків: Колегіум, 2014. - 1500 с.

4. Сосин И.К., Чуев Ю.Ф. Наркология (Монография). - Харьков: Коллегиум, 2005. - 800 с.

# data[].attributes.attachment_link.title
Селфи как субкультура и новая форма зависимости: идентификация проблемы

# data[].attributes.attachment_link.description
"Пожалуйста, не делайте селфи. Хватит нам других эпидемий". Максим Кононенко http://radiovesti.ru/episode/show/episode_id/33782 Термин "селфи", Сéлфи (англ. selfie, от "self", род ср.- сам, себя) - разновидность автопортрета, заключающаяся в запечатлении самого себя на фотокамеру, фиксируемую в вытянутой руке, нередко при помощи зеркала или специальных аксессуаров - устройств различной конструкции, именуемых ("монопод"), - телескопической (выдвижной) палки с пультом для дистанционного селфи.

# data[].attributes.headline
Освіта в сфері прав людини в Інтернеті. Human rights in the Internet. Manual for educators and youth workers

# data[].attributes.subject
Освіта в сфері прав людини в Інтернеті. Human rights in the Internet. Manual for educators and youth workers

# data[].attributes.body
https://www.academia.edu/18492034/%D0%9E%D1%81%D0%B2%D1%96%D1%82%D0%B0_%D0%B2_%D1%81%D1%84%D0%B5%D1%80%D1%96_%D0%BF%D1%80%D0%B0%D0%B2_%D0%BB%D1%8E%D0%B4%D0%B8%D0%BD%D0%B8_%D0%B2_%D0%86%D0%BD%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%BD%D0%B5%D1%82%D1%96._Human_rights_in_the_Internet._Manual_for_educators_and_youth_workers

# data[].attributes.attachment_link.title
Освіта в сфері прав людини в Інтернеті. Human rights in the Internet. Manual for educators and youth workers

# data[].attributes.attachment_link.description
Посібник розроблений для мультиплікаторів з освіти в сфері прав людини в Інтернеті. В ньому представлені методичні матеріали та тренінгові вправи, що розкривають тему прав людини в Інтернеті та знайомлять читача із "Посібником з прав людини для

# data[].attributes.headline
Універсальний урок «Кібербезпека: навички, які захищають не тільки під час війни» (роздатковий матеріал)

# data[].attributes.subject
Універсальний урок «Кібербезпека: навички, які захищають не тільки під час війни» (роздатковий матеріал)

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/drive/folders/1dJrKMfdp-FAdYtSd_AwnsE_l3fqSbww7

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вивчай та Розрізняй

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок "Кібербезпека: навички, які захищають не тільки під час війни"

# data[].attributes.headline
Як перевірити, на яких гаджетахвикористовуються ваші облікові записи -інструкція

# data[].attributes.subject
Як перевірити, на яких гаджетахвикористовуються ваші облікові записи -інструкція

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1ZI4iATyflFuqljQdpR65CiIUvkfT60LZ/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Адамович

# data[].attributes.attachment_link.title
Перевірка використання облікових записів.pdf

# data[].attributes.headline
Універсальний навчальний посібник з академічної доброчесності для вчителів

# data[].attributes.subject
Універсальний навчальний посібник з академічної доброчесності для вчителів

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1wWWCc-49ZKKMZdgGDrOePm98Ox7i9INC/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Олійник

# data[].attributes.attachment_link.title
Посібник з академ доброч для вчителів.pdf

# data[].attributes.headline
Довідник з академічної доброчесності для школярів

# data[].attributes.subject
Довідник з академічної доброчесності для школярів

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1T-SjD1l9IyejfdOxVeJY0hRrUeehg1oW/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Олійник

# data[].attributes.attachment_link.title
Довідник з академ доброчес для школярів.pdf

# data[].attributes.headline
МЕТОДИЧНІ «РОДЗИНКИ»ОНЛАЙН-ТРЕНІНГУ З МЕДІАГРАМОТНОСТІ«БУДЬ У ТРЕНДІ: МІГ В ONLINE!»

# data[].attributes.subject
МЕТОДИЧНІ «РОДЗИНКИ»ОНЛАЙН-ТРЕНІНГУ З МЕДІАГРАМОТНОСТІ«БУДЬ У ТРЕНДІ: МІГ В ONLINE!»

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1gjfrKFoAusccBseVUkHpp0GF8caX9fVI/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Адамович

# data[].attributes.attachment_link.title
Методичка по медіаграмотност_Академія пресиі.pdf

# data[].attributes.headline
Навчання за базовим рівнем "Цифрові інструменти Google для освіти" (30 годин)

# data[].attributes.subject
Навчання за базовим рівнем "Цифрові інструменти Google для освіти" (30 годин)

# data[].attributes.body
Викладання буде здійснюватися диференційовано в залежності від вибору учасників:
✅Базовий рівень: для користувачів з мобільними пристроями.
👩‍💻Середній рівень*: для користувачів із установленим вебпереглядачем Google Chrome для будь-якої операційної системи персонального комп’ютера.
👩‍💻Поглиблений рівень*: для користувачів ноутбуків Chromebook.
https://docs.google.com/forms/d/e/1FAIpQLSc7OtRqFQW2aRNr-tP68S4NH3q-pcMBcsRDNyb2BE9CWNV4Hw/viewform

# data[].attributes.headline
Ваші дані крадуть: як безпечно користуватися VPN-сервісами

# data[].attributes.subject
Ваші дані крадуть: як безпечно користуватися VPN-сервісами

# data[].attributes.body
https://cybercalm.org/novyny/vashi-dani-kradut-yak-bezpechno-korystuvatysya-vpn-servisamy/

# data[].attributes.attachment_link.title
Ваші дані крадуть: як безпечно користуватися VPN-сервісами | CyberCalm

# data[].attributes.attachment_link.description
Після блокування в Україні російських ресурсів “Mail.ru”, ”Яндекс”, ”ВКонтакте” і ”Однокласники”, українці почали щосили качати програми і браузери, які допомагають отримати до них доступ. За приблизними оцінками експертів, майже третини українських користувачів російськими соцмережами і поштою обза…

# data[].attributes.headline
Безпечно. Вільно. Українською.Змінюй геолокацію, отримуй доступ до заблокованих сайтів, або переглядай будь-який контент анонімно. ClearVPN 2 дозволяє приватно і легко насолоджуватись онлайн подорожами.

# data[].attributes.subject
Безпечно. Вільно. Українською.Змінюй геолокацію, отримуй доступ до заблокованих сайтів, або переглядай будь-який контент анонімно. ClearVPN 2 дозволяє приватно і легко насолоджуватись онлайн подорожами.

# data[].attributes.body
https://clearvpn.com/ua/?&utm_source=pressing&utm_medium=infuencer&utm_campaign=UA-launch-YT-Q12023

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Змінюй геолокацію, отримуй доступ до заблокованих сайтів, або переглядай будь-який контент анонімно. ClearVPN 2 дозволяє приватно і легко насолоджуватись онлайн подорожами.
Завантажити ClearVPN

Користуйся безоплатно з Дія.Підпис

Зручна верифікація з Дія.Підписом дозволяє отримати безоплатний доступ до Premium плану ClearVPN 2 всім українцям незалежно від їх географічного розташування.

Твоя онлайн безпека та вільний доступ до контенту

Захисти себе в
Інтернеті

ClearVPN допомагає забезпечити приватність у мережі та захистити свої дані від шахраїв.

Почувайся як вдома навіть за кордоном

Отримати доступ українського контенту з будь-якої точки світу (кіно, музика, новини, тощо).

Будь в онлайні безпечно на окупованих територіях

Ми надаємо безпечний та приватний Інтернет доступ для українців на окупованих теріторіях.

Довершений дизайн та інтуїтивно зрозуміле користування

ClearVPN 2 має абсолютно новий користувальницький інтерфейс. В ньому нема нагромадження функцій - лише ключові VPN-рішення для комфортного онлайн-повсякдення. Дозволь ClearVPN 2 стати твоїм провідником на просторах Інтернету.

На варті твоєї онлайн безпеки та приватності

Хоча наш застосунок простий у використанні, він - результат плідної праці професіоналів у кібербезпекці та найкращих інженерів. З ClearVPN твої дані завжди захищені та недоступні іншим. Читай більше про нашу Політику приватності.

Повна приватність в мережі (навіть для нас)

ClearVPN дотримується суворої no-log політики: ми не відстежуємо й не збираємо інформацію про твою онлайн-активність.

Шифрування найвищого рівня

Ми використовуємо AES-256 - найсучасніший стандарт шифрування. Завдяки додатковим мірам безпеки ти можеш довіряти ClearVPN більше, ніж собі.

Працює на будь-чому

Підключи до 6 пристроїв до свого акаунту та відкрий весь потенціал ClearVPN.

Створений українцями

ClearVPN 2 розроблено MacPaw, відомою українською IT-компанією, продуктами якої користуються 30 мільйонів людей по всьому світу. З першого дня повномасштабного вторгнення, MacPaw допомагає ЗСУ та звичайним українцям під час війни.

Будь у гарній компанії разом із ClearVPN 2

Кожного місяця майже 40К українців активують ClearVPN, щоб зробити своє цифрове життя безпечним, приватним і комфортним. І ось що вони кажуть про наш застосунок.

Все працює на відміно 5/5.

ClearVPN - якісний український VPN сервіс, який працює не тільки на техніці Apple, а також доступний для Windows та Android.

неймовірний впн, я пробувала багато різних але цей мені здається найшвидший з них, навіть з не дуже стабільним інтернет під'єднанням підключається доволі швидкоплюс хочу віддати належне дизайну, не знаю може то лише мій вибрик, але я отримую задоволення від користування ще й через гарний дизайн і плавну анімацію в усіх пунктах менютакож окрема дяка за спец підписку для українців <3

Хороший VPN. Добре працював в Херсоні під час окупації. Дякую розробникам!!!

Дякую за підтримку України, дякую за класний продукт, дякую а вашу людяність. Сам користуюся і усім раджу цей застосунок.

See more

ClearVPN 2 - український VPN, яким хочеться пишатися

Завантажуй ClearVPN 2 і насолоджуйся вільним та безпечним доступом до будь-якого закутка Інтернету
Завантажити

# data[].attributes.attachment_link.title
ClearVPN 2 - український VPN-сервіс, якому можна довіряти.

# data[].attributes.attachment_link.description
Змінюй геолокацію, отримуй доступ до заблокованих сайтів, або переглядай будь-який контент анонімно. ClearVPN 2 дозволяє приватно і легко насолоджуватись онлайн подорожами. Завантажити ClearVPN Зручна верифікація з Дія.Підписом дозволяє отримати безоплатний доступ до Premium плану ClearVPN 2 всім українцям незалежно від їх географічного розташування.

# data[].attributes.headline
Brave Firewall + VPN  Brave VPN шифрує та захищає все, що ви робите в Інтернеті, навіть за межами браузера Brave. У кожному додатку. На всьому пристрої.

# data[].attributes.subject
Brave Firewall + VPN  Brave VPN шифрує та захищає все, що ви робите в Інтернеті, навіть за межами браузера Brave. У кожному додатку. На всьому пристрої.

# data[].attributes.body
https://brave.com/firewall-vpn/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Brave VPN encrypts and protects anything you do online, even outside the Brave browser. On every app. On your entire device.
To get started, download and open Brave on your phone or tablet, tap Settings ("..."), and toggle on VPN.

Protect yourself from threats, on every app, everywhere

Risky public Wi-Fi? No worries. Brave VPN blocks trackers and encrypts every connection you make to the Web, on every app on your device.

With Brave VPN, your data is your own

Unlike other VPNs, Brave VPN doesn't log your online activity or IP address. We can't sell your data because we don't collect it in the first place.

Try Brave Firewall + VPN now
To get started, download and open Brave on your phone or tablet, tap Settings ("..."), and toggle on VPN.

FAQs about Brave VPN

Why does Brave Firewall + VPN ask to install a profile during set up?

During initial setup of Brave Firewall + VPN, you will be asked to install a profile on your device. In this case the profile is just a file that contains VPN connection details. The profile is necessary for the VPN to work, and to enable functionality like the filtering / blocking of trackers. Note that this profile is independent of the Brave Browser.

For iOS users, Apple requires that users enter their device pin code / biometrics when setting up a VPN.

What if I have a problem with my VPN connection?

Brave VPN is powered by a partnership with Guardian. Together, Brave and Guardian offer 24 / 7 support, 365 days a year. Never worry about a broken connection or trouble getting through to tech support.

You're just 60 seconds away from the best privacy online

If your download didn't start automatically, click here.

1. Download Brave

Click "Save" in the window that pops up, and wait for the download to complete.

Wait for the download to complete (you may need to click "Save" in a window that pops up).

2. Run the installer

Click the downloaded file at the bottom left of your screen, and follow the instructions to install Brave.

Click the downloaded file at the top right of your screen, and follow the instructions to install Brave.

Click the downloaded file, and follow the instructions to install Brave.

3. Import settings

During setup, import bookmarks, extensions, & passwords from your old browser.

Need help?

Get better privacy. Everywhere!

Download Brave mobile for privacy on the go.

# data[].attributes.attachment_link.description
Brave VPN encrypts and protects anything you do online, even outside the Brave browser. On every app. On your entire device. To get started, download and open Brave on your phone or tablet, tap Settings ("..."), and toggle on VPN. Risky public Wi-Fi? No worries.

# data[].attributes.headline
Білий список – список надійних сервісів он-лайн платежів і он-лайн кредитування

# data[].attributes.subject
Білий список – список надійних сервісів он-лайн платежів і он-лайн кредитування

# data[].attributes.body
https://www.ema.com.ua/citizens/whitelist/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Ассоциация ЕМА

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Білий список - список надійних сервісів он-лайн платежів і он-лайн кредитування.

Хочете користуватися зручними он-лайн сервісами, але сумніваєтеся в їх надійності?

Це буде дійсно зручно і безпечно, якщо Ви скористаєтесь однією з наших рекомендацій:

Використовуйте он-лайн сервіси банку, який видав Вам платіжну карту. Список перевірених сайтів банків - членів нашої Асоціації тут.
Використовуйте тільки перевірені он-лайн сервіси небанківських організацій, розміщені на цій сторінці.

Тут немає жодного ресурсу з сумнівною репутацією, тому що їх надійність вже перевірена нами. Ми гарантуємо, що за віртуальними сторінками в Інтернет стоять реально працюючі організації, у яких існують договірні відносини з нашою Асоціацією.

Не дивуйтесь, що Білий список значно коротший, ніж Чорний список, адже створити якісний сервіс і заробити надійну репутацію набагато складніше, ніж створити липовий сайт і розкрутити його в Інтернет.

Для вибору сервісу визначте тематику:

Ваша компанія надає безпечні онлайн послуги для громадян? Додайте Ваш сервіс до Білого списку, приєднавшись до ЄМА.

# data[].attributes.attachment_link.title
Белый список - Ассоциация ЕМА

# data[].attributes.attachment_link.description
Білий список - список надійних сервісів он-лайн платежів і он-лайн кредитування. Хочете користуватися зручними он-лайн сервісами, але сумніваєтеся в їх надійності? Це буде дійсно зручно і безпечно, якщо Ви скористаєтесь однією з наших рекомендацій: Використовуйте он-лайн сервіси банку, який видав Вам платіжну карту. Список перевірених сайтів банків - членів нашої Асоціації тут.

# data[].attributes.headline
Посібник із цифровогогромадянства й безпеки

# data[].attributes.subject
Посібник із цифровогогромадянства й безпеки

# data[].attributes.body
Посібник охоплює п’ять засадничих тем: • Діліться з обачністю (обачність в Інтернеті)
• Не піддавайтеся обману (пильність в Інтернеті)
• Бережіть свої таємниці (захист в Інтернеті)
• Круто бути доброзичливим! (доброзичливість в Інтернеті)
• Сумніваєтеся? Спитайте! (сміливість в Інтернеті)
https://nus.org.ua/wp-content/uploads/2018/08/PRESS.pdf

# data[].attributes.headline
Свобода вираження поглядів і Інтернет

# data[].attributes.subject
Свобода вираження поглядів і Інтернет

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1185EAuiwSSij8P15nxgExKWE85eH-0v0/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Адамович

# data[].attributes.attachment_link.title
Посібник _Свобода вираження поглядів та Інтернет.pdf

# data[].attributes.headline
МЕТОДИЧНІ «РОДЗИНКИ»ОНЛАЙН-ТРЕНІНГУ З МЕДІАГРАМОТНОСТІ«БУДЬ У ТРЕНДІ: МІГ В ONLINE!»

# data[].attributes.subject
МЕТОДИЧНІ «РОДЗИНКИ»ОНЛАЙН-ТРЕНІНГУ З МЕДІАГРАМОТНОСТІ«БУДЬ У ТРЕНДІ: МІГ В ONLINE!»

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1gjfrKFoAusccBseVUkHpp0GF8caX9fVI/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Адамович

# data[].attributes.attachment_link.title
Методичка по медіаграмотност_Академія пресиі.pdf

# data[].attributes.headline
МЕТОДИЧНІ «РОДЗИНКИ»ОНЛАЙН-ТРЕНІНГУ З МЕДІАГРАМОТНОСТІ«БУДЬ У ТРЕНДІ: МІГ В ONLINE!»

# data[].attributes.subject
МЕТОДИЧНІ «РОДЗИНКИ»ОНЛАЙН-ТРЕНІНГУ З МЕДІАГРАМОТНОСТІ«БУДЬ У ТРЕНДІ: МІГ В ONLINE!»

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1gjfrKFoAusccBseVUkHpp0GF8caX9fVI/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Адамович

# data[].attributes.attachment_link.title
Методичка по медіаграмотност_Академія пресиі.pdf

# data[].attributes.headline
Цифрова компетентність вчителя нової української школи 2019 (наукові тези)

# data[].attributes.subject
Цифрова компетентність вчителя нової української школи 2019 (наукові тези)

# data[].attributes.body
https://lib.iitta.gov.ua/715564/1/%D0%A6%D0%B8%D1%84%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B0%20%D0%BA%D0%BE%D0%BC%D0%BF%D0%B5%D1%82%D0%B5%D0%BD%D1%82%D0%BD%D1%96%D1%81%D1%82%D1%8C%20%D1%81%D1%83%D1%87%D0%B0%D1%81%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE%20%D0%B2%D1%87%D0%B8%D1%82%D0%B5%D0%BB%D1%8F%20%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%BE%D1%97%20%D1%83%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D1%97%20%D1%88%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B8%202019.pdf

# data[].attributes.headline
ІНТЕРНЕТ РЕСУРСИ ДЛЯ ПЕРЕВІРКИ ТА ОБРОБКИ ІНФОРМАЦІЇ

# data[].attributes.subject
ІНТЕРНЕТ РЕСУРСИ ДЛЯ ПЕРЕВІРКИ ТА ОБРОБКИ ІНФОРМАЦІЇ

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/file/d/1u2gm4IBsYqMRWl6VsxH8xeVaRkpHCCu2/view

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Адамович

# data[].attributes.attachment_link.title
Інтернет-ресурси для безпеки та обробки інформації.pdf

# data[].attributes.headline
Мелодія плачу або як немовлята плачуть рідною мовою 

# data[].attributes.subject
Мелодія плачу або як немовлята плачуть рідною мовою 

# data[].attributes.body
https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0960982209018247

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Author links open overlay panel Birgit Mampe ¹ , Angela D. Friederici ² , Anne Christophe ³ , Kathleen Wermke ¹

Show more

Summary

Human fetuses are able to memorize auditory stimuli from the external world by the last trimester of pregnancy, with a particular sensitivity to melody contour in both music and language 1 , 2 , 3 . Newborns prefer their mother's voice over other voices 4 , 5 , 6 , 7 , 8 and perceive the emotional content of messages conveyed via intonation contours in maternal speech ("motherese") [9] . Their perceptual preference for the surrounding language 10 , 11 , 12 and their ability to distinguish between prosodically different languages 13 , 14 , 15 and pitch changes [16] are based on prosodic information, primarily melody. Adult-like processing of pitch intervals allows newborns to appreciate musical melodies and emotional and linguistic prosody [17] . Although prenatal exposure to native-language prosody influences newborns' perception, the surrounding language affects sound production apparently much later [18] . Here, we analyzed the crying patterns of 30 French and 30 German newborns with respect to their melody and intensity contours. The French group preferentially produced cries with a rising melody contour, whereas the German group preferentially produced falling contours. The data show an influence of the surrounding speech prosody on newborns' cry melody, possibly via vocal learning based on biological predispositions.

# data[].attributes.attachment_link.title
Newborns' Cry Melody Is Shaped by Their Native Language

# data[].attributes.attachment_link.description
Author links open overlay panel Birgit Mampe 1 , Angela D. Friederici 2 , Anne Christophe 3 , Kathleen Wermke 1 Show more Human fetuses are able to memorize auditory stimuli from the external world by the last trimester of pregnancy, with a particular sensitivity to melody contour in both music and language 1 , 2 , 3 .

# data[].attributes.headline
ХАКЕРИ: Довідайтеся, що хакери вже знають про вас.

# data[].attributes.subject
ХАКЕРИ: Довідайтеся, що хакери вже знають про вас.

# data[].attributes.body
https://monitor.firefox.com/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Worry-Free Signups

Want to start a new subscription, respond to an invitation, or get a bargain promo code without having spam flooding your inbox?

Before you complete that next signup, use an email mask instead of your real one to protect your info and keep control over your inbox
Learn more about Firefox Relay

# data[].attributes.attachment_link.title
Find out if you've been part of a data breach

# data[].attributes.attachment_link.description
Want to start a new subscription, respond to an invitation, or get a bargain promo code without having spam flooding your inbox?

# data[].attributes.headline
Добірка запитів у Chat-GPT, які точно полегшать роботу вчителям

# data[].attributes.subject
Добірка запитів у Chat-GPT, які точно полегшать роботу вчителям

# data[].attributes.body
https://nus.org.ua/articles/dobirka-zapytiv-u-chat-gpt-yaki-tochno-polegshat-robotu-vchytelyam/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Chat-GPT - це потужний інструмент, який може допомогти вчителям полегшити та покращити свою роботу. За кордоном уже розробляють методи його використання на уроках і в позакласній навчальній діяльності.

Зокрема, поради щодо того, як використовувати Chat-GPT для створення завдань, тестів, формувального оцінювання, підвищення кваліфікації вчителів, надання учням зворотного зв'язку про виконані завдання тощо, розмістили на сторінці Chat-GPT Insights у Фейсбук, їх автор - Ендрю Герфт. "Нова українська школа" публікує їх у перекладі українською.

Автори зазначають, що важливо не забувати ставити чат-боту уточнювальні запитання, щоб поліпшити результат. Іноді, коли ви близькі до того, що хотіли отримати, корисно перезапустити розмову з новою підказкою.

І. ВЕЛИКІ ОЧІКУВАННЯ

Використовуйте формувальне оцінювання, щоб зрозуміти сильні сторони учнів і виокремити теми, які потребують вдосконалення

Використовуйте Chat-GPT для створення вікторин та оцінювання, які перевірять, як учні зрозуміли матеріал. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:
"Створи вікторину з 5 варіантами відповідей, щоб оцінити розуміння учнями [концепції, яку вивчають]".
Пропонуйте дедалі складніші завдання, які враховують попередні знання та вміння кожного учня.

Використовуйте Chat-GPT для створення диференційованих завдань, адаптованих до потреб і здібностей кожного учня

Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:
"Створи завдання, яке буде складним для учнів, шо добре розуміють [концепції, які вивчають], але також міститиме підказки для учнів, які мають труднощі з цим матеріалом".

Постійно заохочуйте учнів до вивчення нового

Використовуйте Chat-GPT для створення запитань, які спонукають учнів мислити критично й вирішувати проблеми. Наприклад, ви можете ввести в Chat-GPT такий запит:
"Як ви можете використати свої попередні знання та навички, щоб вирішити цей новий виклик? Які стратегії ви б використали для подолання будь-яких перешкод?"

Надавайте учням якісні приклади та зразки відповідей

Використовуйте Chat-GPT для створення прикладів якісних відповідей на завдання. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:
"Створи приклад добре написаного есе на [тему], яке відповідає критеріям для оцінки "А" (найвища)".

Проводьте кожен урок на тому рівні, якому відповідають учні класу

Використовуйте Chat-GPT для створення планів уроків, адаптованих до потреб і здібностей ваших учнів. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:
"Створи план уроку для класу [рівень здібностей учнів], який охоплює [поняття, що вивчають] і включає різноманітні види діяльності та оцінювання".

Встановіть чіткі й послідовні очікування щодо навчання та поведінки дітей на уроках
"Створи плакат, який містить правила поведінки в класі і пояснення наслідків їхнього порушення".
Використовуйте Chat-GPT для створення наочності, такої як плакати чи інфографіка, які чітко ілюструють правила та очікування щодо поведінки учнів на ваших уроках. Ви можете ввести у Chat-GPT такий запит:
"Створи список конкретних, реальних кроків, які учень може зробити, щоб покращити свою успішність у [предметі/завданні]".
Використовуйте Chat-GPT, щоб отримувати відгуки та рекомендації для учнів. Ви можете ввести такий запит:

II. БЕЗПОСЕРЕДНЄ НАВЧАННЯ
"Створи план уроку на [тему, що вивчаєте], який включає різноманітні види діяльності та оцінювання і враховує наступний абзац, де я надаю короткий опис навичок і знань моїх учнів".
Використовуйте Chat-GPT для створення планів уроків, які відповідають обсягу та послідовності навчального плану і враховують потреби ваших учнів. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:
"Створи план уроку з навчальними цілями, творчими завданнями й критеріями успішності для уроку з [поняття, яке вивчають]".
Використовуйте Chat-GPT для створення наочності, такої як слайди або робочі аркуші, які чітко окреслюють навчальні цілі й критерії успішності уроку. Ви можете ввести в Chat-GPT такий запит:

Відстежуйте прогрес учнів і перевіряйте розуміння теми
"Створи 5 запитань з множинним вибором, щоб оцінити розуміння учнями [поняття, яке вони вивчають]".
Використовуйте Chat-GPT для створення запитань для формувального оцінювання, які допоможуть вам перевірити розуміння учнями матеріалу та визначити сфери для покращення. Ви можете ввести в Chat-GPT такий запит:

Використовуйте якісні приклади, щоб допомогти учням зрозуміти критерії успіху
"Створи зразок добре написаного есе на [тему], яке відповідає критеріям для оцінки "А" (найвища), з докладними поясненнями критеріїв успіху".
Використовуйте Chat-GPT для створення зразків якісних відповідей на завдання та самих завдань. Ви можете ввести в Chat-GPT такий запит:
"Створи глосарій термінів і визначень для розділу про [поняття, яке вивчають учні]".
Використовуйте Chat-GPT для створення глосарію термінів і визначень, які стосуються навчальної програми або розділу. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:

ЩОСЬ ОСОБЛИВЕ

Попросіть Chat-GPT створити захопливу історію. Введіть підказку: "Я намагаюся покращити своє розуміння арабо-ізраїльського конфлікту. Створи творчу історію пригод на вибір і попроси мене обрати варіант розвитку історії, перш ніж перейти до наступної частини цієї історії ". Це занурить вас в історію, водночас надаючи вибір. Потенційно це чудова вправа для закріплення попередніх знань, де учні можуть поділитися своїми історіями, рішеннями й результатами.

III. ЕФЕКТИВНИЙ ЗВОРОТНИЙ ЗВ'ЯЗОК

Рефлексуйте й обговорюйте навчальне завдання з учнями
"Створи набір запитань, які учні можуть використовувати для рефлексії своєї успішності з [предмета] на основі поданих нижче критеріїв оцінювання, а також щоб визначити сфери, які потребують покращення".
Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати підказки для структурованої рефлексії, які заохочують учнів думати про свій навчальний процес та прогрес. Ви можете ввести в Chat-GPT таку підказку:

Надайте учням докладний і конкретний зворотний зв'язок про те, що їм потрібно зробити, щоб досягти прогресу в навчанні
"Створи конкретні, дієві кроки, які може зробити учень з поданим вище есе/роботою, щоб покращити свою успішність з [предмета/завдання]".
Використовуйте Chat-GPT для створення зворотного зв'язку, який відповідає потребам і цілям кожного учня. Ви можете ввести в Chat-GPT такий запит:

Заохочуйте учнів до самооцінювання, рефлексії, моніторингу своєї роботи
"Створи контрольний список, який учні можуть використовувати для оцінювання своєї роботи".
Використовуйте Chat-GPT для створення інструментів самооцінювання, такого як, наприклад, контрольний список, який допоможе учням оцінити власну роботу. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:

Переконайтеся, що учні діють відповідно до отриманого зворотного зв'язку
"Створи набір запитань або завдань, які учні можуть використати для обмірковування й застосування отриманого зворотного зв'язку".
Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати підказки для структурованих подальших дій, які мають заохочувати учнів реалізувати в навчанні те, що почули від учителя як зворотний зв'язок. Ви можете ввести Chat-GPT такий запит:

Використовуйте різні методи роботи для оцінювання знань учнів
"Створи список з 5 альтернативних методів роботи, які можна використати, щоб оцінити, як учні розуміють [тему, яку вони вивчають]".
Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати ідеї для альтернативних методів роботи, таких як проєкти, презентації або завдання для портфоліо. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:

Використовуйте різні стратегії викладання, щоб залучити всіх учнів
"Створи список з 5 стратегій викладання, які можна використати для залучення учнів з різними рівнями здібностей на уроці з [теми, яку вони вивчають]".
Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати ідеї для стратегій викладання, які відповідають повному спектру здібностей учнів у вашому класі. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:

IV. ВИКОРИСТАННЯ ДАНИХ ДЛЯ ПОКРАЩЕННЯ РОБОТИ

Регулярно присвячуйте час ефективному використанню інформації
"Створи список з 5 заходів для професійного розвитку, які можуть допомогти вчителям покращити свої навички ефективного використання інформації".
Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати підказки для заходів з професійного розвитку, які допоможуть учителям покращити свої навички ефективного використання інформації. Ви можете ввести в Chat-GPT таку підказку:
"Створи список з 5 типів даних, які вчителі можуть збирати для моніторингу навчання й прогресу учнів".
Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати ідеї щодо різних типів інформації, які можуть збирати вчителі для моніторингу навчання й прогресу учнів. Ви можете ввести такий запит у Chat-GPT:

Аналізуйте дані для моніторингу навчання та прогресу учнів
"Створи набір запитань, які вчителі можуть використовувати для аналізу інформації і виявлення сильних сторін і втрат у навчанні учнів".
Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати підказки для структурованого аналізу інформації, які допоможуть учителям визначити сильні сторони і втрати в навчанні учнів. Ви можете ввести в Chat-GPT таку підказку:

Ухвалюйте педагогічні рішення на основі аналізу даних
"Створи список з 5 стратегій викладання, які можна використати для підтримки навчальних потреб учня, який має такі дані..."
Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати ідеї для стратегій викладання, які базуються на аналізі даних. Ви можете ввести в Chat-GPT такий запит:

V. ОЦІНЮВАННЯ

Зробіть оцінювання учнів частиною щоденної практики
"Створи запитання, яке оцінює розуміння учнями поняття фотосинтезу на уроці біології".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для відкритих запитань, які відповідають навчальним намірам та критеріям успішності. Наприклад, введіть таку підказку:
"Створи тест про кругообіг води для уроку природознавства у 6 класі". "Створи тест на тему "Цикл води" для 6 класу з природознавства".
- Використовуйте Chat-GPT для створення швидких письмових тестів, які перевіряють, як учні зрозуміли матеріал. Введіть запит:
"Створи завдання, яке попросить учнів підсумувати основні моменти уроку про Американську революцію".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підсумкових завдань або письмових тестів. Введіть запит:
"Створи запитання, яке спонукає учнів замислитися над етичними наслідками цього наукового відкриття".
- Використовуйте Chat-GPT для створення складних запитань, які спонукають учнів поглибити своє мислення та сформулювати свої міркування. Введіть запит:

Використовуйте оцінювання як постійну можливість для надання зворотного зв'язку
"Створи відгук на есе учня про причини Першої світової війни, у якому основна увага приділена тому, як учень може покращити своє есе".
Використовуйте Chat-GPT для створення конкретного і спрямованого на перспективу зворотного зв'язку щодо учнівської роботи. Введіть запит:

Використовуйте оцінювання, щоб надати учням можливості для навчання
"Створи анотований зразок роботи для завдання на написання переконливого есе, який порівнює есе початківця з есе професіонала".
Використовуйте Chat-GPT для створення анотованих зразків робіт, які показують особливості роботи початківців, досвідченого й дуже досвідченого користувача. Введіть запит:

Створюйте та проводьте високоякісне формувальне оцінювання
"Створи завдання для 10 класу з історії, яке оцінює навчальний результат "розуміти причини та наслідки промислової революції в Європі"".
- Використовуйте Chat-GPT для створення завдань для оцінювання, які відповідають запланованим навчальним результатами, передбаченим навчальною програмою. Введіть підказку:
"Створи перелік для наукового експерименту в 7 класі, який оцінює результат навчання "розуміння етапів наукового методу".
- Використовуйте Chat-GPT для створення чітких і стислих переліків, які описують, що учні повинні зробити, щоб досягти успіху, а також різні рівні володіння матеріалом, яких вони повинні досягти. Введіть запит:
"Створи пояснення для учнів 9 класу з англійської мови про мету оцінювання в кінці розділу і про те, як воно пов'язане з результатами навчання, передбаченими навчальною програмою".
- Використовуйте Chat-GPT для створення пояснень для учнів щодо того, коли і чому вони будуть робити і як це завдання пов'язане з результатами навчання, передбаченими програмою. Введіть запит:

Ретельно працюйте над груповою роботою та її оцінюванням, щоб забезпечити підтримку учнів, виклики для них і можливість успішно працювати разом
"Створи пояснення для уроку математики в 5 класі про переваги використання групового оцінювання і про те, як воно узгоджується з результатами навчання за програмою".
- Використовуйте Chat-GPT для створення чітких і прозорих пояснень щодо використання групового оцінювання. Введіть запит:
"Створи групове завдання для уроку суспільствознавства у 8 класі про причини Громадянської війни в США, яке вимагає участі кожного члена групи".
- Використовуйте Chat-GPT для створення групових завдань, які вимагають участі кожного учасника групи. Введіть запит:
"Створи описи ролей для групового проєкту про Сонячну систему у 6 класі з природознавства".
- За допомогою Chat-GPT створіть чіткі визначення ролей для кожного учня в групі. Введіть запит:

Використовуйте стратегії формувального оцінювання для викладання й навчання

- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для формувального оцінювання, які забезпечать постійний зворотний зв'язок. Введіть запит: "Створи формувальне оцінювання для уроку математики в 11 класі з теми "Квадратні рівняння".
"Створи завдання для самооцінювання для 9-го класу з англійської мови щодо процесу письма".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для завдань самооцінювання, які дозволять учням поміркувати над власним навчанням і визначити сфери, які потребують вдосконалення. Введіть підказку:

Використовуйте підсумкове оцінювання навчальних досягнень учнів
"Створи завдання для підсумкового оцінювання в 11 класі з фізики на тему "Закони руху Ньютона"".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для підсумкового оцінювання наприкінці розділу або курсу. Введіть запит:
"Створи набір критеріїв оцінювання для тесту з біології в 11 класі на тему "Генетика".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для послідовного, обʼєктивного підсумкового оцінювання. Введіть запит:

Використовуйте чат для покращення оцінювання та зворотного зв'язку

Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати підказки щодо використання технологій для покращення оцінювання та зворотного зв'язку. Введіть запит:
Додаткове
"Згенеруй ідеї щодо використання технологій для надання зворотного зв'язку для письмових робіт учнів 11 класу з англійської мови". Після цього попросіть програму створити ці інструменти.
"Я намагаюся покращити алгебру. Постав мені алгебраїчне запитання і продовжуй ставити адаптивні запитання".
Попросіть Chat-GPT стати адаптивним запитувачем. Введіть підказку:

Якщо ви дасте правильну відповідь, то отримаєте складніше запитання, якщо неправильну, то отримаєте підказку - система надасть вам зворотний зв'язок і поставить легше запитання.

VI. УПРАВЛІННЯ КЛАСОМ

Розвивайте стосунки між учнями й учителем
"Створи запитання для вправи на знайомство в класі англійської мови в старшій школі".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок, щоб дізнатися про інтереси, сильні сторони учнів, їхнє ставлення до навчання та прагнення. Введіть запит:
"Згенеруй ідеї для позитивної взаємодії з учнями в позакласному середовищі".
- Використовуйте Chat-GPT для створення запитань з метою позитивної взаємодії з учнями. Введіть запит:
"Створи запитання для опитування, щоб зібрати відгуки учнів про урок природничих наук у старших класах".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для заохочення учнів до висловлювань. Введіть запит:

Забезпечте передбачуваність і можливості для активної участі учнів у класі
"Створи список правил і процедур для уроку математики у 8 класі".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для викладання правил та процедур. Введіть запит:
"Згенеруй ідеї для встановлення послідовних правил і передбачуваних результатів на уроці історії в старших класах".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для забезпечення послідовних правил і передбачуваних результатів. Введіть запит:
"Згенеруй ідеї для перевірки розуміння учнями вимог завдання на уроці англійської мови в старших класах".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок, які допоможуть учням зрозуміти вимоги до завдання. Введіть запит:
"Згенеруй ідеї щодо використання заздалегідь підготовлених сигналів для позначення переходів на уроці математики в старших класах".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок для плавного переходу між видами діяльності на уроці. Введіть запит:
"Створи список стратегій для надання чітких вказівок щодо виконання завдання та своєчасного зворотного зв'язку на уроці природничих наук у старших класах".
- Використовуйте Chat-GPT для створення чітких вказівок щодо виконання завдань, які забезпечують своєчасний зворотний зв'язок. Введіть запит:

Контролюйте учнів, щоб вони виконували завдання
"Склади список вербальних і невербальних способів заохочення належної поведінки на уроці англійської мови у 9 класі".
- Використовуйте Chat-GPT для створення підказок про правильну поведінку. Введіть запит:
"Згенеруй ідеї, як запропонувати допомогу чи підтримку учням, які можуть бути пасивними або деструктивними на уроці математики в старших класах".
- За допомогою Chat-GPT створіть підказки, як запропонувати учням допомогу або продовжити заняття. Вхідний запит:

Реагуйте на пасивність і деструктивну поведінку та підтримуйте учнів, щоб знову залучити їх до навчання:
"Створи список стратегій для коригувального зворотного зв'язку на уроці природознавства в 10 класі".
- Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати підказки для надання коригувального зворотного зв'язку. Введіть запит:
"Створи план діалогу при постійній поганій поведінці учнів в класі англійської мови".
- Використовуйте Chat-GPT для створення плану при постійній поганій поведінці учнів. Введіть запит:

VII. СПІВПРАЦЯ

Шукайте можливості для професійного навчання, щоб ділитися досвідом і набувати знань у сфері науково обґрунтованих практик викладання
"Згенеруй ідеї для обговорення педагогічних практик з колегами в початковій школі".
- Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати підказки для обговорення практик викладання з колегами. Введіть запит:

Регулярно беріть участь у структурованих спостереженнях за уроками, які зосереджуються на тому, як різні підходи до викладання впливають на навчання учнів
"Створи список запитань, які потрібно поставити під час уроку, щоб проаналізувати ефективність різних стратегій викладання на уроці математики в старшій школі".
- Використовуйте Chat-GPT для аналізу ефективності різних стратегій викладання. Введіть запит:

Регулярно виділяйте час упродовж навчального року для роботи з колегами над плануванням, розробкою і вдосконаленням програм викладання й навчання
"Створіть список способів, якими вчителі початкових класів можуть обмінюватися ресурсами та ідеями одне з одним".
- Використовуйте Chat-GPT, щоб генерувати підказки для обміну ресурсами та ідеями з колегами. Введіть запит:

Працюйте в партнерстві з колегами для досягнення спільних цілей
"Створи список способів співпраці вчителів зі шкільним керівництвом для досягнення спільних цілей у середній школі".
- Використовуйте Chat-GPT, щоб створити підказки для співпраці з керівниками шкіл. Введіть підказку:

ПОРАДИ НАОСТАНОК

Замість того, щоб просто просити про ресурси чи матеріали, конкретизуйте тип діяльності. Наприклад, спробуйте попросити "практичні та інтерактивні ресурси" або "креативні й унікальні ресурси".

Щоб отримати щось більш пристосоване до ваших потреб, спробуйте "зворотне мапування". Почніть з написання зразкової відповіді (або попросіть Chat-GPT зробити це за вас), а потім попросіть його створити урок на основі цієї відповіді. Якщо у вас уже є запитання, які ви використовуєте у своїх уроках, попросіть Chat-GPT включити ці запитання у вправи.

Не забувайте конкретизувати розмову з Chat-GPT, щоб отримати ще більш релевантні й різноманітні ідеї. Що частіше ви будете повертатися до запитань і просити Chat-GPT коригувати те, що він робить, то точнішою і кориснішою буде інформація.

Попросіть його "спробувати ще раз і бути більш детальним (у цій сфері)", або попросіть його "продовжити", якщо він зупинився.
"Нова українська школа" Титульне фото: morgan.edu
Надавайте чату інформацію й дані. Якщо ви розчаровані тим, що він не посилається на правильне дослідження, додайте його до розмови і зверніться до нього пізніше.

# data[].attributes.attachment_link.title
Добірка запитів у Chat-GPT, які точно полегшать роботу вчителям | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Chat-GPT - це потужний інструмент, який може допомогти вчителям полегшити та покращити свою роботу. За кордоном уже розробляють методи його використання на уроках і в позакласній навчальній діяльності. Зокрема, поради щодо того, як використовувати Chat-GPT для створення завдань, тестів, формувального оцінювання, підвищення кваліфікації вчителів, надання учням зворотного зв'язку про виконані завдання тощо, розмістили на сторінці Chat-GPT Insights у Фейсбук, їх автор - Ендрю Герфт.

# data[].attributes.headline
Онлайн марафон до Дня безпечного Інтернету від АКАДЕМІЇ ЦИФРОВОГО РОЗВИТКУ

# data[].attributes.subject
Онлайн марафон до Дня безпечного Інтернету від АКАДЕМІЇ ЦИФРОВОГО РОЗВИТКУ

# data[].attributes.body
(644) 09.02.2023. Вебінар - YouTube

# data[].attributes.headline
ОНЛАЙН МАРАФОН ДБІ 2023

# data[].attributes.subject
ОНЛАЙН МАРАФОН ДБІ 2023

# data[].attributes.body
07.02.2023 (google.com)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
07 лютого 2023 року запрошуємо на онлайн-марафон до Дня безпечного інтернету

Захід відбудеться в межах співпраці Google Україна та Міністерства освіти і науки України

З 12:00 до 16:00 приєднуйтеся до трансляції, аби почути виступи та дискусії від спікерів наживо, та переглядайте запис заходу після його завершення.

Під час трансляції ставте запитання експертам у чаті, долуч айте ся до обговорення та беріть участь в онлайн-опитування х

# data[].attributes.attachment_link.description
07 лютого 2023 року запрошуємо на онлайн-марафон до Дня безпечного інтернету Захід відбудеться в межах співпраці Google Україна та Міністерства освіти і науки України

# data[].attributes.headline
"Світ професій"  ЦИФРОВА ПЛАТФОРМА ПРОФЕСІЙНОЇ ОСВІТИ

# data[].attributes.subject
"Світ професій"  ЦИФРОВА ПЛАТФОРМА ПРОФЕСІЙНОЇ ОСВІТИ

# data[].attributes.body
http://svitprof.org.ua/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Світ професій™" - це сучасна онлайн Платформа для професійної орієнтації, свідомого вибору професії, успішного професійного навчання та кар'єрного зростання.

Наша - це цифровий світ, де всі зацікавлені у виборі професії, її зміні чи підвищенню кваліфікації знайдуть своє професійне майбутнє.

Для старшокласників та їх батьків ми зібрали на всі начальні матеріали, посібники і відео з кожної із професій, за якими здійснюється підготовка в Україні. Крім того, що ви отримаєте інформацію про професію, ми допоможемо вам дізнатися про те, де її можна здобути.

, які прагнуть змінити свою професію, ми допоможемо зорієнтуватися у виборі саме своєї професії з усього їх розмаїття.

зможуть ознайомитися з сучасними навчальними матеріалами, відеоресурсами інших країн, обмінюватися між собою досвідом і професійними здобутками.

Це все систематизовано з кожної професії та враховує вимоги Міністерства освіти та науки України до освітнього процесу.

Також ми раді вітати на нашій авторів підручників та авторських курсів викладання професійної освіти, мотивуючи їх до нових творчих пошуків задля підняття престижу професійної освіти в Україні.

# data[].attributes.attachment_link.title
ТМ "Світ професій" - Головна

# data[].attributes.attachment_link.description
"Світ професій™" - це сучасна онлайн Платформа для професійної орієнтації, свідомого вибору професії, успішного професійного навчання та кар'єрного зростання. Наша - це цифровий світ, де всі зацікавлені у виборі професії, її зміні чи підвищенню кваліфікації знайдуть своє професійне майбутнє.

# data[].attributes.headline
Вебінар: ChatGPT: ворог чи друг.

# data[].attributes.subject
Вебінар: ChatGPT: ворог чи друг.

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=OY15-lVR3C8&ab_channel=%D0%A3%D0%BD%D1%96%D0%B2%D0%B5%D1%80%D1%81%D0%B8%D1%82%D0%B5%D1%82%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D0%B5%D0%B4%D0%B6%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D1%82%D1%83%D0%BE%D1%81%D0%B2%D1%96%D1%82%D0%B8

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Університет менеджменту освіти