# data[].attributes.body
Fővárosa: Ankara

Nyugat-Ázsia

Szomszédai: Grúzia, Örményország, Irán, Irak, Szíria, Égei-tenger szigetei, Görögország, Bulgária

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális törökország zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Törökország. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Jeruzsálem

Nyugat-Ázsia

Szomszédai: Libanon, Szíria, Jordánia, Egyiptom

# data[].attributes.attachment_link.description
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából

# data[].attributes.body
Fővárosa: Damaszkusz

Nyugat-Ázsia

Szomszédai: Libanon, Földközi-tenger, Törökország, Irak, Jordánia, Izrael

# data[].attributes.attachment_link.description
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából

# data[].attributes.body
Fővárosa: Bejrút

Nyugat-Ázsia

Szomszédai: Szíria, Izrael, Földközi-tenger

# data[].attributes.attachment_link.description
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából

# data[].attributes.body
Fővárosa: Amman

Nyugat-Ázsia

Szomszédai: Szaúd-Arábia, Szíria, Izrael, Irak

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jordánia ( arabul الأردن al-Urdunn) hivatalosan Jordán Hásimita Királyság (arabul المملكة الأردنية الهاشمية al-Mamlaka al-Urdunnijja al-Hāšimijja) ázsiai, közel-keleti arab ország.

Fővárosa Ammán. Északról Szíria, északkeletről Irak, délkeletről Szaúd-Arábia, délnyugatról az Akabai-öböl, nyugatról pedig Izrael és a Palesztinához tartozó Ciszjordánia határolja. Jordánia lakossága nagyrészt az iszlám vallás követője, a hivatalos nyelv az arab. Jelenleg II. Abdulláh király az államfő.

Felszíne mészkőből álló, átlag 800-1000 m magas fennsík. Nyugaton a Szír-Jordán-árok része Jordán folyó völgye, a Holt-tenger és az Akabai-öböl. Az ország legmagasabb pontja Rász-el-Hasmm, ami 1854 m.

Területét nyugat felé enyhén emelkedő, harmadidőszaki mészkőfennsík foglalja el; ezt északon bazaltláva fedi. A fennsík nyugaton kb. 1000 m magas peremmel hanyatlik a Jordán-árokba, amely 3-10 km szélességben kíséri a folyót. Jordánia legdélibb részén a homokkő fennsík Szaúd-Arábiába is átnyúlik.

Domborzat és a főbb városok

Egyetlen állandó vízfolyása a Holt-tengerbe ömlő Jordán folyó.

Éghajlata északnyugaton mediterrán. A nyár forró, száraz a tél hűvös. Az éves csapadékmennyiség Ammán környékén 800 mm évente. Kelet és dél felé ez gyorsan csökken, a Holt-tenger vidékén már csak 120 mm évente. Eső jóformán csak télen esik. Ammán környékén néhány évente előfordul hó. Jordánia többi részén kontinentális sivatagi éghajlat van. A hőmérséklet nyáron 31-38 °C, télen 13-19 °C Ammán környékén.

Jordánia nagy része kő- és kavicssivatag, illetve gyér tövises bozóttal fedett félsivatag. A nyugati peremhegységek természetes növénytakarójából megmaradt mediterrán erdők az ország területének csak 1,1%-át borítják, a valamikori erdők nagyobb részének helyét cserjés vegetáció, tamariska- és akáciafajok vagy művelt földek foglalták el. Nagymértékű a vörös terra rossa talaj eróziója.

Faunája szegényes. A rovarevők közül jellegzetes a füles sün, a rágcsálókból a keleti ugróegér és a törpe hörcsög. A ragadozók közül előfordul a homoki róka, a mocsári és sivatagi hiúz. A párosujjú patásokból a núbiai kőszáli kecske, illetve a kihalt, de visszatelepített arábiai oryx érdemel említést.

Az 1966-ban alapított Királyi Természetvédelmi Társulat nem kormányzati szervezetként Jordánia legjelentősebb környezetvédelmi intézménye. A társulat korlátozott erőforrásai egyelőre 6 természetvédelmi terület fenntartására és fejlesztésére elegendőek.

Ajluni Természetvédelmi Terület 1988. (13 km²)

Azraqi-mocsár Természetvédelmi Terület 1977. (12 km²)

Dana Természetvédelmi Terület 1989. (320 km²) Az UNESCO által bioszféra-rezervátumnak nyilvánított park.

Dibbeen Természetvédelmi Terület 2005. (8 km²)

Shaumari Vadvédelmi Rezervátum 1975. (22 km²)

Wadi Mujib Természetvédelmi Terület 1988. (212 km²)

Illetve a ma már az aqabai kormányzóság fennhatósága alá tartozó Wadi Rum (Rum vádi) Természetvédelmi Terület 1998. (540 km²)

Számos "Nemzeti Park" létezik az országban, de ezek nem környezetvédelmet, hanem rekreációs célokat szolgálnak.

2011 óta a Rum vádi a kulturális és természeti világörökség része.

Mai területén az Kr. e. 1. évezred első felében Edom, Moáb, Ammón, az Izraeli Királyság, valamint arámi törzsek osztoztak. Az Izraeli- és a Júdai Királyság bukása után asszír, babiloni, perzsa és egyiptomi uralom alatt állt. A Mésa-sztélé a bibliai történelem egyik legfontosabb közvetlen beszámolója.

Nagy Sándor a Perzsa Birodalom meghódítása meghonosította a hellenisztikus kultúrát a Közel-Keleten. Halála után a birodalmat a tábornokai felosztották; Transzjordánia nagy részén az egyiptomi Ptolemaidák és a szíriai Szeleukidák civakodtak. A nabateusok, az Edom déli részén élő nomád arabok, a két hatalom közötti küzdelem kihasználásával, Kr. e. 169-ben független királyságot hoztak létre. Majd a régió a Római Birodalom fennhatósága alá került.

A 7. században a muszlim arabok hódították meg. Az Omajjád-kalifátus idején több erőd épült Transzjordániában, többek között: Qasr Al-Mshatta és Qasr Al-Hallabat.

A 11-12. században a keresztes hadjáratok eredményeként létesített Jeruzsálemi Királyság része volt.

A 13. században a régió is megtapasztalta a mongol támadásokat (→ mongol betörések Palesztinába), de végül a mamlukok visszaverték őket.

1516-ban az oszmán csapatok hódították meg a mamlukok itteni területét.

A Jordán folyótól keletre eső terület a 16. század elejétől 1918-ig a Török Birodalom része, 1920-ban népszövetségi mandátum-terület angol közigazgatás alá került, amelyen 1922-ben megalakult a Transzjordániai Emirátus. Ez az állam Transzjordánia 1945-ben az Arab Liga tagja lett. 1946-ban felvette a Transzjordániai Hasemita Királyság nevet. 1948-ban Jordánia részt vett az első arab-izraeli háborúban, csapatai megszállták Palesztina keleti részeit és Kelet-Jeruzsálemet az óvárossal együtt. 1949-ben függetlenné vált Nagy-Britanniától.

Az Izrael ellen viselt hatnapos háborúban (1967) a Jordántól nyugatra eső, 1948-ban megszállt területet elvesztette.

1970-71-ben a Jordániába nagy számban bevándorló palesztinok megmozdulásait a hadsereg verte le („fekete szeptember").

1988-ban Jordánia formálisan lemondott minden, a Jordántól nyugatra eső területtel kapcsolatos jogi és adminisztratív igényéről és 1994-ben - második arab államként - békét kötött Izraellel.

Az egyiptomi események hatására 2011 januárjában békés tüntetések kezdődtek, amelyek a király hatalmát nem vitatták, de a kormány és a parlament feloszlatását követelték.

Államforma: alkotmányos örökletes monarchia.

Jordánia jelenlegi közigazgatási felosztását a 2000. évi 46-os számú belügyminiszteri rendelet szabályozza, amely 2001. január 1-jétől van érvényben. Eszerint az ország legfelső közigazgatási egységei a kormányzóságok (muháfaza, tbsz. muháfazát), melyek száma tizenkettő. A kormányzóságok egyenként 1-9, összesen 51 körzetre (livá, tbsz. alvija) oszlanak, amelyek 2-5 alegységre (kadá, tbsz. akdija) tagolódnak. Ezek alatt működnek a városok (madína, tbsz. mudun) és falvak (karija, tbsz. kura), illetve Ammán városán belül a kerületek (mintaka, tbsz. manátik).

A népességnövekedése nagyon gyors, 1960 óta a lakosság több mint tízszeresére nőtt. 2019 elején az ország lakossága 10 millió fő, népsűrűsége 113 fő/km². A városi lakosság aránya 67 %. Mivel a 113 fő/km² népsűrűségi mutató országos átlag, és a sivatag miatt csak az ország bizonyos részei lakottak, ez a szám a lakott helyeken nagyon magas népsűrűséget jelez. A lakosság zöme nyugaton és különösen északnyugaton, továbbá Ammánban és környékén él.

A születéskor várható élettartam: 80,1 év (78,7 - férfiak, 81,5 - nők). Írni-olvasni tud a 14 éveseknél idősebbek 96,7 %-a.

Jordánia népességének növekedése 1960 és 2019 között :

A lakosság 87%-a arab, 7%-a arameus, 2%-a cserkesz, 2%-a kurd és 2%-a örmény.

Az ország hivatalos nyelve az arab, de emellett sokan beszélnek angolul is.

A lakosság 95-97 %-a muszlim (legikább szunnita), 2-5 %-a keresztény, elenyésző hányada egyéb vallású.

Jordánia gazdasága a Közel-Keleten a legkisebbek közé tartozik, elégtelen víz- és egyéb természeti erőforrásokkal. A kormány egyéb gazdasági kihívásai közé tartozik a magas munkanélküliség és az alulfoglalkoztatottság, a költségvetési és a folyó fizetési mérleg hiánya, valamint az államadósság krónikusan magas aránya.

A GDP összetétele, származási ágazatok szerint (2017) :

Déligyümölcs és zöldség termesztés a mezőgazdaság fő bevételi forrása. Főleg búzát, árpát, kukoricát, hüvelyeseket, olívabogyót, citrusféléket és szőlőt termelnek.

Állattenyésztéssel ( juh, kecske, teve) leginkább a nomádok foglalkoznak.

Főbb iparágak: ruházati ipar, műtrágyagyártás, foszfátbányászat, gyógyszeripar, kőolajfinomítás, cementgyártás, könnyűipar.

Exporttermékek : foszfát, kálisó, műtrágya, mezőgazdasági termékek, textília

Importtermékek : nyersolaj, iparcikkek, közlekedési eszközök, élelmiszer, közszükségleti cikkek

Legfőbb exportpartnerek 2017-ben : USA 24,9%, Szaúd-Arábia 12,8%, India 8,2%, Irak 8,2%, Kuvait 5,4%, Egyesült Arab Emírségek 4,6%

Legfőbb importpartnerek 2017-ben : Kína 13,6%, Szaúd-Arábia 13,6%, USA 9,9%, Egyesült Arab Emírségek 4,9%, Németország 4,4%

Közutak hossza: 8000 km

Vasútvonalak hossza: 677 km

Repülőterek száma: 15 (A légi közlekedést a Royal Jordania nevű légi társaság bonyolítja.)

Kikötők száma: 1

A következő helyszíneket tekinti az UNESCO a kulturális világörökség részének:

Jordánia javaslatára lettek Jeruzsálem óvárosa és Jeruzsálem fala világörökséggé nyilvánítva 1981-ben. Jeruzsálem városa már akkor sem állt Jordánia tényleges igazgatása alatt, azóta pedig hivatalosan is lemondott róla.

Különleges jordán ételek:

Shorbat Adas (vörös lencseleves),

Mansaf (bárányhúsból és csirkéből készült főétel),

Shrak (lepény),

Qatayef (túróval vagy dióval töltött édesség).

Jordánia színes és változatos kínálatot nyújt a vendégek számára. A kulturális idegenforgalom (történelmi nevezetességek, látnivalók, világörökségi helyszínek) mellett fontos szerepe van az aktív turizmusnak és az egészségturizmusnak. A két leglátogatottabb célpontja a Vörös-tenger búvárparadicsomaként ismert Akaba, illetve az iszapja miatt gyógyító hatásúnak tartott Holt-tenger.

A Private Hospital Association (Magánkórházak Szövetsége) 2007-ben tette közzé, hogy a Világbank ötödik helyre sorolta Jordániát az egészségturizmus világranglistáján. A régióban mindemellett első helyen áll, hiszen felmérések alapján 2006-ban a jordániai egészségügyi intézeteket 48 országából több mint 250 ezren keresték fel. [1]

Javasolt oltások Jordániába utazóknak:

Kötelező oltás, ha fertőzött országból érkezik/országon át utazik valaki:

A Jordán labdarúgó-válogatott eddig még nem ért el kiemelkedő eredményt.

A 2016. évi riói olimpián Ahmad Abughaush jordán taekwondo versenyző aranyérmet szerzett a 68 kg-os súlycsoportban, megszerezve ezzel az ország első érmét az olimpiai játékokon.

Jan. 1. - Újév

Máj. 1. - A Munka ünnepe

Máj. 25. - Nemzeti ünnep - a függetlenség napja, 1946

Dec. 25. - Karácsony

Az iszlám naptár alapján (változó dátumúak):

# data[].attributes.attachment_link.description
Jordánia ( arabul الأردن al-Urdunn) hivatalosan Jordán Hásimita Királyság (arabul المملكة الأردنية الهاشمية al-Mamlaka al-Urdunnijja al-Hāšimijja) ázsiai, közel-keleti arab ország. Fővárosa Ammán. Északról Szíria, északkeletről Irak, délkeletről Szaúd-Arábia, délnyugatról az Akabai-öböl, nyugatról pedig Izrael és a Palesztinához tartozó Ciszjordánia határolja. Jordánia lakossága nagyrészt az iszlám vallás követője, a hivatalos nyelv az arab.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Ar Rijád

Délnyugat-Ázsia

Szomszédai: Jemen, Irak, Jordánia, Omán, Egyesült Arab Emirségek, Kuvait, Katar

# data[].attributes.body
Fővárosa: Manáma

Délnyugat-Ázsia

Perzsa-öbölben található

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából

A 19. században Bahrein zászlaja vörös volt, a rúd felé eső szegélynél függőleges fehér sávval. 1933-ban a színeket határoló vonalat fogazott vonalra változtatták, hogy Bahrein zászlaját meg lehessen különböztetni a többi szerződéses államétól.

Alfred Znamierowski: Zászlóenciklopédia. Budapest: Athenaeum 2000. 2002. ISBN 963 9261 87 4

# data[].attributes.attachment_link.description
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából A 19. században Bahrein zászlaja vörös volt, a rúd felé eső szegélynél függőleges fehér sávval. 1933-ban a színeket határoló vonalat fogazott vonalra változtatták, hogy Bahrein zászlaját meg lehessen különböztetni a többi szerződéses államétól. Alfred Znamierowski: Zászlóenciklopédia. Budapest: Athenaeum 2000. 2002. ISBN 963 9261 87 4

# data[].attributes.body
Fővárosa: Abu Dhabi

Délnyugat-Ázsia

Szomszédai: Katar, Szaúd-Arábia, Omán

# data[].attributes.body
Fővárosa: Bagdad

Délnyugat-Ázsia

Szomszédai: Jordánia, Szíria, Törökország, Irán, Kuvait, Szaúd-Arábia

# data[].attributes.attachment_link.description
vörös- fehér- fekete vízszintes trikolór, a fehér sáv közepén zöld színű felirattal, ami a takbír („Isten a legnagyobb") kúfi írásmódban.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Teherán

Délnyugat-Ázsia

Szomszédai: Örményország, Azerbajdzsán, Kaszpi-tenger, Türkmenisztán, Afganisztán, Pakisztán, Ománi-öböl, Perzsa-öböl, Irak, Törökország

# data[].attributes.attachment_link.description
ܐܪܡܝܐ : ܐܬܐ ܕܐܝܪܐܢ

# data[].attributes.body
Fővárosa: Al Kuvait

Délnyugat-Ázsia

Szomszédai: Irak, Szaúd-Arábia

# data[].attributes.body
Fővárosa: Maszkat

Délnyugat-Ázsia

Szomszédai: Egyesült Arab Emírségek, Szaúd-Arábia, Jemen

# data[].attributes.body
Fővárosa: Doha

Délnyugat-Ázsia

Szomszédai: Szaúd-Arábia, Egyesült Arab Emírségek

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális katar zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Katar. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Szanáa

Délnyugat-Ázsia

Szomszédai: Szaúd-Arábia, Omán

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális jemen zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Jemen. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Tbiliszi

Nyugat-Ázsia

Szomszédai: Oroszország, Törökország, Örményország, Azerbajdzsán

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális grúzia zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Grúzia. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Jereván

Nyugat-Ázsia

Szomszédai: Grúzia, Azerbajdzsán, Törökország, Irán

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális örményország zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Örményország. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Baku

Nyugat-Ázsia

Szomszédai: Kaszpi-tenger, Oroszország, Grúzia, Örményország, Törökország, Irán

# data[].attributes.body
Fővárosa: Dakka

Dél-Ázsia

Szomszédai: India, Mianmar

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális banglades zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Banglades. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Timpu

Dél-Ázsia

Szomszédai: India, Kína

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális bhután zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Bhután. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Új-Delhi

Dél-Ázsia

Szomszédai: Pakisztán, Kína, Nepál, Bhután, Mianmar, Banglades

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális india zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is India. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Malé

Dél-Ázsia

Szomszédai: India, Sri Lanka

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális a Maldív-szigetek zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Maldív-szigetek. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Katmandu

Dél-Ázsia

Szomszédai: Kína, India

# data[].attributes.body
Fővárosa: Iszlámábád

Dél-Ázsia

Szomszédai: Irán, Afganisztán, Kína, India

# data[].attributes.body
Fővárosa: Colombo

Dél-Ázsia

Szomszédai: Maldív-szigetek, India

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális srí Lanka zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Srí Lanka. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Peking

Kelet-Ázsia

Szomszédai: Észak-Korea, Oroszország, Mongólia, Kazahsztán, Kirgizisztán, Tádzsikisztán, Afganisztán, Pakisztán, India, Nepál, Bhután, Mianmar, Laosz, Vietnám

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális kína zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Kína. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Phenjan

Kelet-Ázsia

Szomszédai: Kiína, Oroszország

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális észak-Korea zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Észak-Korea. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Szöul

Kelet-Ázsia

Szomszédai: Észak-Korea

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Name

Taegukgi / Taegeukgi
( Korean: 태극기, Hanja: 太極旗 )

Use

National flag and ensign

Proportion

2:3

Adopted

January 27, 1883; 139 years ago (original version, used by the Joseon dynasty)
June 29, 1942; 80 years ago (Provisional Government of the Republic of Korea)
October 15, 1949; 72 years ago (as the flag of South Korea) [1]
May 30, 2011; 11 years ago (current version)

Design

A white field with a centered red and blue taegeuk surrounded by four trigrams

Designed by
Gojong

Use

Naval jack

Design

A Blue Ensign with a white canton that has a red and blue taegeuk superimposed in the center of the canton, with two anchors crossing.

The flag of South Korea, also known as the Taegukgi (also spelled as Taegeukgi, lit. ' Taegeuk flag') and colloquially known as the flag of Korea, has three parts: a white rectangular background, a red and blue Taegeuk in its center, and four black trigrams, one in each corner. Flags similar to the current Taegeukgi were used as the national flag of Korea by the Joseon dynasty, the Korean Empire, and the Korean government-in-exile during Japanese rule. South Korea adopted the Taegukgi as its national flag when it gained independence from Japan on 15 August 1945.

The flag's field is white, a traditional color in Korean culture. White was common in the daily attire of 19th-century Koreans, and it still appears in contemporary versions of traditional Korean garments, such as the hanbok. The color represents peace and purity.

The circle in the flag's center symbolizes balance in the world. The blue half represents the sky, and the red half represents the land.

Together, the trigrams represent movement and harmony as fundamental principles. Each trigram (hangeul: [gwae]; hanja: ) represents one of the four classical elements, as described below:

In 1876, the absence of a national flag became an issue for Korea, at the time reigned over by the Joseon dynasty. Before 1876, Korea did not have a national flag, but the king had his own royal standard. The lack of a national flag became a quandary during negotiations for the Japan-Korea Treaty of 1876, at which the delegate of Japan displayed the Japanese national flag, whereas the Joseon dynasty had no corresponding national symbol to exhibit. At that time, some proposed to create a national flag, but the Joseon government looked upon the matter as unimportant and unnecessary. By 1880, the proliferation of foreign negotiations led to the need for a national flag. The most popular proposal was described in the "Korea Strategy" papers, written by the Chinese delegate Huang Zunxian. It proffered to incorporate the flag of the Qing dynasty of China into that of the Joseon dynasty of Korea. In response to the Chinese proposal, the Joseon government dispatched delegate Lee Young-Sook to consider the scheme with Chinese statesman and diplomat Li Hongzhang. Li agreed with some elements of Huang's suggestion while accepting that Korea would make some alterations. The Qing government assented to Li's conclusions, but the degree of enthusiasm with which the Joseon government explored this proposal is unknown.

The issue remained unpursued for a period but reemerged with the negotiation of the United States-Korea Treaty of 1882, also known as the Shufeldt Treaty. The US emissary Robert Wilson Shufeldt suggested that Korea adopt a national flag to represent its sovereignty. The king of Joseon, Kojong, ordered government officials Sin Heon and Kim Hong-jip to begin working on a new flag. Kim Hong-jip in turn asked delegate Lee Eung-jun to create the first design, which Lee Eung-jun presented to the Chinese official Ma Jianzhong. Ma Jianzhong argued against Huang Zunxian's proposal that Korea adopt the flag of the Qing dynasty, and proposed a modified dragon flag. Kojong rejected this idea. Ma suggested Lee Eung-jun's and Eight Trigrams flag. Kim and Ma proposed changes to it: Kim proposed changing the red to blue and white; Ma proposed a white field, a red and black Taegeuk, black Eight Trigrams, and a red border. On 22 August 1882, Park Yeong-hyo presented a scale model of the Taegukgi to the Joseon government. Park Yeong-hyo became the first person to use the Taegukgi in the Empire of Japan in 1882. The 2 October 1882 issue of the Japanese newspaper Jiji shimpō credited Kojong as the designer of the Taegukgi (i.e., a flag with a red and blue Taegeuk and four trigrams). On 27 January 1883, the Joseon government officially promulgated the Taegukgi to be used as the official national flag.

In 1919, a flag similar to the current South Korean flag was used by the provisional Korean government-in-exile based in China.

After the restoration of Korean independence in 1945, the Taegukgi remained in use after the southern portion of Korea became a republic under the influence of the United States but also used by the People's Republic of Korea. At the same time, the flag of the United States was also used by the United States Army Military Government in Korea along with the Taegukgi. Following the establishment of the South Korean state in August 1948, the current flag was declared official by the government of South Korea on 15 October 1949, although it had been used as the de facto national flag before then.

In February 1984, the exact dimensional specifications of the flag were codified. In October 1997, the precise color scheme of the flag was fixed via presidential decree for the first time.

The name of the South Korean flag is used in the title of a 2004 South Korean film about the Korean War, Tae Guk Gi.

Observers such as The Times Literary Supplement's Colin Marshall and Korea scholar Brian Reynolds Myers have noted that the South Korean flag in the context of the country's society is often used as an ethnic flag, representing a grander nationalistic idea of a racialized (Korean) people rather than merely symbolizing the (South Korean) state itself as national flags do in other countries. Myers argues that: "When the average [South Korean] man sees the [South Korean] flag, he feels fraternity with [ethnic] Koreans around the world." Myers also stated in a 2011 thesis that: "Judging from the yin-yang flag's universal popularity in South Korea, even among those who deny the legitimacy of the Republic of Korea, it evidently evokes the [Korean race] race first and the [South Korean] state second."

Desecration

The South Korean flag is considered by a large part of the country's citizens to represent the "Korean race" rather than solely the South Korean state; consequently flag desecration by the country's citizens is rare when compared to other countries, where citizens may desecrate their own national flags as political statements. Thus those South Korean citizens opposed to the state's actions or even its existence will still treat their national flag with reverence and respect: "There is therefore none of the parodying or deliberate desecration of the state flag that one encounters in the countercultures of other countries."

Regardless of frequency, the South Korean Criminal Act punishes desecration of the South Korean national flag in various ways:

Article 105 imposes up to 5 years in prison, disfranchisement of up to 10 years, or a fine up to 7 million South Korean won for damaging, removing, or staining a South Korean flag or emblem with intent to insult the South Korean state. Article 5 makes this crime punishable, even if done by aliens outside South Korea.

Article 106 imposes up to 1 years in prison, disfranchisement of up to 5 years, or a fine up to 2 million South Korean won for defaming a South Korean flag or emblem with intent to insult the South Korean state. Article 5 makes this crime punishable, even if done by aliens outside South Korea.

South Korea also criminalizes not just desecration of the South Korean flag, but the flags of other countries as well:

Article 109 imposes up to 2 years in prison or a fine up to 3 million South Korean won for damaging, removing, or staining a foreign flag or emblem with intent to insult a foreign country. Article 110 forbids prosecution without foreign governmental complaint.

The width and height are in the ratio of 3 to 2. There are five sections on the flag, the taegeuk and the four groups of bars. The diameter of the circle is half of the height. The top of the taegeuk should be red and the bottom of the taegeuk should be blue. The groups of bars are put in the four corners of the flag.

The Taegukgi's colors are specified in the "Ordinance Act of the Law concerning the National Flag of the Republic of Korea." ( Korean: 대한민국 국기법 시행령) The color scheme was unspecified until 1997, when the South Korean government decided to standardize specifications for the flag. In October 1997, a Presidential ordinance on the standard specification of the South Korean flag was promulgated, and that specification was acceded by the National Flag Law in July 2007.

Colors are defined in legislation by the Munsell and CIE color systems as follows:

# data[].attributes.attachment_link.description
Name Taegukgi / Taegeukgi ( Korean: 태극기, Hanja: 太 極 旗 ) Use National flag and ensign Proportion 2:3 Adopted January 27, 1883; 139 years ago (original version, used by the Joseon dynasty) June 29, 1942; 80 years ago (Provisional Government of the Republic of Korea) October 15, 1949; 72

# data[].attributes.body
Fővárosa: Tokió

Kelet-Ázsia

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális japán zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Japán. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Bandar Seri Begawan

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Malajzia, Indonézia

# data[].attributes.attachment_link.description
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából

# data[].attributes.body
Fővárosa: Manila

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Malajzia, Indonézia, Tajvan

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális a Fülöp-szigetek zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Fülöp-szigetek. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Dzsakarta

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Malajzia, Pápua Új-Guinea, Kelet-Timor, Brunei

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális indonézia zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Indonézia. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Dili

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Indonézia

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából

Kelet-Timor zászlaja sötétvörös színű, a rúdrészen egy fekete háromszög takar egy sárga háromszöget, amelynek csúcsa a zászló feléig ér. A fekete háromszögön egy ötágú fehér csillagot helyeztek el, amelynek egyik csúcsa a zászló bal felső sarka felé néz. Oldalainak aránya 1:2.

A zászlót 2001. december 18-án fogadta el az ország alkotmányozó gyűlése, de hivatalosan csak a függetlenségének kikiáltásakor, 2002. május 20-án vonták fel.

A zászló négy színe különböző jelentéssel bír. Az aranysárga az ország jólétét jelenti, a fekete az ismeretlenség leküzdésének jelképe, a sötétvörös a nemzeti felszabadulás színe, míg a fehér a békét jelenti, a csillag pedig a reményt szimbolizálja.

Alfred Znamierowski: Zászlóenciklopédia. Budapest: Athenaeum 2000. 2002. ISBN 963 9261 87 4

# data[].attributes.attachment_link.description
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából Kelet-Timor zászlaja sötétvörös színű, a rúdrészen egy fekete háromszög takar egy sárga háromszöget, amelynek csúcsa a zászló feléig ér. A fekete háromszögön egy ötágú fehér csillagot helyeztek el, amelynek egyik csúcsa a zászló bal felső sarka felé néz. Oldalainak aránya 1:2. A zászlót 2001.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Phnom Penh

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Vietnám, Thaiföld, Laosz

# data[].attributes.body
Fővárosa: Vientiane

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Vietnám, Thaiföld, Kambodzsa, Kína, Mianmar

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális laosz zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Laosz. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Kuala Lumpur

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Indonézia, Thaiföld

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális malajzia zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Malajzia. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Nepjida

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: India, Banglades, Kína, Laosz, Thaiföld

# data[].attributes.attachment_link.description
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából

# data[].attributes.body
Fővárosa: Bangkok

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Mianmar, Laosz, Kambodzsa, Malajzia

# data[].attributes.attachment_link.description
Az 1916-ban adoptált zászló vörös volt, két fehér sávval, a középső részt azonban kékre változtatták. A második világháború idején Thaiföld így fejezte ki szolidaritását a Szövetségesekkel (az Egyesült Királysággal, Franciaországgal, az Egyesült Államokkal és Oroszországgal).

# data[].attributes.body
Fővárosa: Szingapúr

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Malajzia

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Table of Contents

horizontally divided red-white national flag with a white crescent and five stars in the upper hoist corner. The width-to-length ratio of the flag is 2 to 3.

In the 19th century, British settlements in Southeast Asia were combined to form the colony of the Straits Settlements; the flag badge for its use on the British Blue Ensign was white with a red inverted Y bearing three gold crowns to represent Singapore, Malacca, and Penang. Singapore had no flag of its own, although its seal showed a lion to recall the meaning of the name ("Lion City"). There was also a city coat of arms showing a lion, granted in 1911. After World War II Singapore became a separate colony with a badge similar to that of the Straits Settlements but containing only one crown. Finally, on December 3, 1959, with the introduction of self-government, Singapore acquired its own flag.

The stripes of red and white, standing for universal brotherhood and equality and for purity and virtue, resembled those in a number of neighbouring countries, including Indonesia, Thailand, and Malaya. In the upper hoist corner was a crescent, which was defined as being symbolic of the growth of a young country. The crescent framed five stars representing democracy, peace, progress, justice, and equality. When displayed on other national flags, the star and crescent are officially associated with Islam, but this is not the case with the flag of Singapore.

There was no change in its flag when Singapore became one of the states of Malaysia in 1963, nor on August 9, 1965, when Singapore separated from Malaysia and became an independent country. In addition to its national flag, Singapore has special ensigns used for private, government, and military vessels. All incorporate the crescent and five stars as well as the national colours, red and white.

Whitney Smith

# data[].attributes.attachment_link.title
Flag of Singapore | Meaning, Colors & History

# data[].attributes.attachment_link.description
Horizontally divided red-white national flag with a white crescent and five stars in the upper hoist corner. The width-to-length ratio of the flag is 2 to 3.In the 19th century, British settlements in Southeast Asia were combined to form the colony of the Straits Settlements; the flag badge for its

# data[].attributes.body
Fővárosa: Hanoi

Délkelet-Ázsia

Szomszédai: Kína, Laosz, Kambodzsa, Vietnámi-öböl

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Table of Contents

national flag consisting of a red field (background) with a large yellow star in the centre. The width-to-length ratio of the flag is 2 to 3.

Vietnam has long utilized ceremonies and symbols that originated in China, its northern neighbour. In recent centuries the emperors of Vietnam had banners of yellow when that was the imperial colour of the Ch'ing ( Manchu) dynasty in China. Red, a symbol of "the south," was also often featured in Vietnamese flags. Vietnam was under French colonial government from the 19th century, but, following World War II, the Communist Party of Vietnam proclaimed its rule, and on September 29, 1945, it adopted a red flag with a central yellow star. The French opposed independence, however, and a long war enveloped the nation. Under French (and, later, American) sponsorship, the Republic of Vietnam controlled the southern part of the country under a flag of yellow with three red horizontal stripes.

With the defeat of American and South Vietnamese forces in 1975, communists ruled the entire country. Their 1945 flag flew in the Democratic Republic of Vietnam in the north; in the south the Republic of Vietnam (led militarily by the Viet Cong) had a similar flag. The Viet Cong banner had equal horizontal stripes of red over light blue with a central five-pointed star. The government and flag of the south disappeared on July 2, 1976, when the two halves of the country united, and today the red flag with a yellow star is used throughout Vietnam. The five points of the star are said to stand for the five principal classes composing the political front-the proletariat, peasantry, military, intellectuals, and petty bourgeoisie.

Whitney Smith

# data[].attributes.attachment_link.description
national flag consisting of a red field (background) with a large yellow star in the centre. The width-to-length ratio of the flag is 2 to 3.Vietnam has long utilized ceremonies and symbols that originated in China, its northern neighbour.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Ulánbátor

Közép-Ázsia

Szomszédai: Oroszország, Kína

# data[].attributes.attachment_link.description
Mongólia zászlaját 1940-ben tervezték. 1992-ben eltávolították az embléma csúcsáról a csillagot, és módosították a szojombó nevű ősi mongol szimbólum ábráját is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Nur-Szultan (Asztana)

Közép-Ázsia

Szomszédai: Oroszország, Türkmenisztán, Kaszpi-tenger, Üzbegisztán, Kirgizisztán, Kína

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
national flag consisting of a light blue field with a yellow sun and flying eagle in the centre and a yellow ornamental band at the hoist. The flag's width-to-length ratio is approximately 1 to 2.

The Kazakhs are (in part) descended from the "Blue Horde"-Turkic-Mongol peoples who, centuries ago, flew the "Blue Banner" in Central Asia. The colour also stands for the great skies under which these traditionally nomadic peoples have lived. Light blue was chosen as the background for the national flag of Kazakhstan officially adopted in June 1992. The designer of the flag was Shaken Niyazbekov, who attributed the symbolism of the blue to peace, tranquillity, and well-being. In the centre of the flag is a golden sun with 32 rays above a golden steppe eagle in flight. These two symbols stand collectively for the freedom and high ideals of the Kazakh people.

Along the hoist edge of the flag is a vertical band of traditional Kazakh ornamentation. Originally this appeared in red, but later it was stipulated to be in golden yellow so that there would be only two colours in the flag. Under the Soviet Union, when flags of distinctive designs were first being developed for the union republics, Belarus (then known as Belorussia) in 1951 adopted a flag that had an embroidery pattern running vertically near the hoist. This basic design concept was probably the inspiration for the Kazakh pattern. The flag of the former Kazakh Soviet Socialist Republic was simply the flag of the Soviet Union with a blue horizontal stripe near the bottom.

Whitney Smith

# data[].attributes.attachment_link.description
national flag consisting of a light blue field with a yellow sun and flying eagle in the centre and a yellow ornamental band at the hoist. The flag's width-to-length ratio is approximately 1 to 2.The Kazakhs are (in part) descended from the "Blue Horde"-Turkic-Mongol peoples who, centuries ago,

# data[].attributes.body
Fővárosa: Biskek

Közép-Ázsia

Szomszédai: Kazahsztán, Üzbegisztán, Tádzsikisztán, Kína

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
national flag consisting of a red field with a stylized yellow sun-disk in the centre. The flag's width-to-length ratio is approximately 3 to 5.

When the Soviets came to power in West Turkestan, promising equality and development for all ethnic groups, the Kyrgyz people obtained their own autonomous region in 1924. In 1926 it was raised to the status of an autonomous republic, and in 1936 it became a union republic within the U.S.S.R. In 1953 the Kirgiz S.S.R. adopted a modified version of the Soviet Red Banner by adding a white-bordered blue horizontal stripe through the centre. After Kyrgyzstan proclaimed its independence on August 31, 1991, it continued to use its Soviet flag until March 3, 1992.

The background of the new flag, which is still used today, also is red, but this was said to derive from a flag carried by the Kyrgyz national hero, Manas the Noble. In the centre of the flag is a yellow sun with 40 rays, corresponding to the followers of Manas and the tribes he united; its further symbolic attributes are light, nobility, and eternity. On that sun is a red-and-yellow emblem with two crossed sets of three lines each, all within a ring. This is a stylized view of the roof of the traditional Kyrgyz home, the yurt. Few Kyrgyz still live in yurts, but until the mid-20th century a majority of this nomadic people set up yurts wherever they traveled. The symbolic meaning of this design is elaborate: the flag law speaks of the origin of life, the unity of time and space, the history of the Kyrgyz people, solidarity, and hearth and home.

Whitney Smith

Learn More in these related Britannica articles:

Soviet Union, former northern Eurasian empire (1917/22-1991) stretching from the Baltic and Black seas to the Pacific Ocean and, in its final years, consisting of 15 Soviet Socialist Republics (S.S.R.'s): Armenia, Azerbaijan, Belorussia (now...

Kyrgyz, Turkic-speaking people of Central Asia, most of whom live in Kyrgyzstan. Small numbers reside in Afghanistan, in western China, and in Kazakhstan, Uzbekistan, Tajikistan, and Turkey. The Kyrgyz language belongs to the Northwestern, or Kipchak, group of the Turkic languages, a subfamily of Altaic...

Kyrgyzstan, country of Central Asia. It is bounded by Kazakhstan on the northwest and north, by China on the east and south, and by Tajikistan and Uzbekistan on the south and west. Most of Kyrgyzstan's borders run along mountain crests. The capital is Bishkek (known from 1862 to 1926 as...

# data[].attributes.attachment_link.description
national flag consisting of a red field with a stylized yellow sun-disk in the centre. The flag's width-to-length ratio is approximately 3 to 5.When the Soviets came to power in West Turkestan, promising equality and development for all ethnic groups, the Kyrgyz people obtained their own autonomous

# data[].attributes.body
Fővárosa: Dusanbe

Közép-Ázsia

Szomszédai: Üzbegisztán, Kirgizisztán, Kína, Afganisztán

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális tádzsikisztán zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Tádzsikisztán. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Ashabad

Közép-Ázsia

Szomszédai: Afganisztán, Irán, Kazahsztán, Üzbegisztán, Kaszpi-tenger

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
The flag of Turkmenistan ( Turkmen: Türkmenistanyň baýdagy, Түркменистаның байдагы) features a white crescent (symbol of Islam) and five stars representing the five regions of the country. Placed upon a green field is a symbolic representation of the country's famous carpet industry. It was introduced as the flag of Turkmenistan on September 27, 1992 to replace the Soviet-era flag which consisted of a red background with two light blue bars in the middle. The modified version with a 2:3 ratio was adopted on January 24, 2001. State Flag and Constitution Day is celebrated on 18 May.

It features a green field with a vertical red stripe near the hoist side, containing five carpet guls (designs used in producing rugs) stacked above two crossed olive branches similar to those on the flag of the United Nations; a white waxing crescent moon, typical of Turkic and Islamic symbology, and five white five-pointed stars appear in the upper corner of the field just to the fly side of the red stripe.

The green and red colors appear in this flag because they have been venerated historically by the Turkmen. The waxing crescent moon symbolizes the hope of the country for a shining future and the stars represent the five provinces (welayatlar) of Turkmenistan - Ahal, Balkan, Dashoguz, Lebap, and Mary.

The five traditional carpet designs along the hoist make the flag of Turkmenistan the most complex national flag design in the world. They represent the five major tribes or houses, and form motifs in the country's state emblem and flag. These Turkmen tribes in traditional order (as well as top to bottom) are Teke (Tekke), Yomut ( Yomud), Saryk ( Saryq), Chowdur ( Choudur), and Arsary ( Ersary). The middle design may also represent the Salyr ( Salor), a tribe that declined as a result of military defeat before the modern period.

The wreath was added against the rules of heraldry,[citation needed ] breaking up the carpet pattern. It was added as an afterthought to represent the "status of permanent neutrality", which was accepted by the United Nations General Assembly on December 12, 1995.

The flag of the Russian Empire was the official flag of Turkmenistan until the Russian Revolution.

Before the collapse of the Soviet Union in 1991, Turkmenistan had a flag similar to all other Soviet Republics; see Flag of the Turkmen SSR.

After independence in 1991, Turkmenistan adopted a flag very similar to the current design, on February 19, 1992. However, the designs on the left were different. In 1997, an olive branch was added to symbolise the peace-loving nature of the Turkmen people. The positioning of the crescent and stars was also changed, with the crescent positioned roughly to its current position but with the stars in a much more uneven position. In 2001 the flag changed from 1:2 to 2:3 and the green field was made lighter.

All flags of the Armed Forces of the Republic of Turkmenistan mimic the Soviet era designs.

# data[].attributes.attachment_link.description
The flag of Turkmenistan ( Turkmen: Türkmenistanyň baýdagy, Түркменистаның байдагы) features a white crescent (symbol of Islam) and five stars representing the five regions of the country. Placed upon a green field is a symbolic representation of the country's famous carpet industry.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Taskent

Közép-Ázsia

Szomszédai: Kazahsztán, Türkmenisztán. Afganisztán, Tádzsikisztán, Kirgizisztán

# data[].attributes.attachment_link.description
Aktuális üzbegisztán zászlaja információkkal, beleértve az állami részleteket is Üzbegisztán. Megtudhatja a helyszínt és a szomszédos államokat is.

# data[].attributes.body
Fővárosa: Kabul

Közép-Ázsia

Szomszédai: Pakisztán, Irán, Kína, Türkmenisztán, Üzbegisztán, Tádzsikisztán