# data[].attributes.headline
ima 3 staleža: kraljevi,podanici to je prvi stalež drugi bankari,knjižniari to je drugi stalež a treči stalež je kmetovivi

# data[].attributes.subject
ima 3 staleža: kraljevi,podanici to je prvi stalež drugi bankari,knjižniari to je drugi stalež a treči stalež je kmetovivi

# data[].attributes.headline
uzrok je taj dok su kmetovi išli napas Bastille sa vilama i sjekirama

# data[].attributes.subject
uzrok je taj dok su kmetovi išli napas Bastille sa vilama i sjekirama

# data[].attributes.headline
povod je taj zato jer treči stalež nisu imali prava o ničemu

# data[].attributes.subject
povod je taj zato jer treči stalež nisu imali prava o ničemu

# data[].attributes.headline
Francuska revolucija počela je 14.srpnja 1789 godinne

# data[].attributes.subject
Francuska revolucija počela je 14.srpnja 1789 godinne

# data[].attributes.headline
Muj 16 nema više svu vlast djeli ju sa skupštinom jakobinci imaju svog vladara Maximilian  Robespiierre

# data[].attributes.subject
Muj 16 nema više svu vlast djeli ju sa skupštinom jakobinci imaju svog vladara Maximilian  Robespiierre

# data[].attributes.headline
Luj 16 su odrubili lavu na giljotini revolucija na kraju završava da dolazi napoleon na pjestolje kralja 

# data[].attributes.subject
Luj 16 su odrubili lavu na giljotini revolucija na kraju završava da dolazi napoleon na pjestolje kralja 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Luj XVI. godina 1776.

Louis XVI (Luj, Ljudevit) ( Versailles, 23. kolovoza 1754. - Pariz, 21. siječnja 1793.), francuski kralj u razdoblju od 1774. do 1792., pripadnik dinastije Bourbon. Na prijestolju je u vrijeme izbijanja Francuske revolucije, tijekom koje i sam stradava. Kralj Francuske i Navare 1774. - 1791., francuski kralj 1791. - 1792.

Unuk Luja XV., u svibnju 1770. oženio se austrijskom nadvojvotkinjom Marijom Antoanetom (Marija Antonija), kćerkom hrvatsko-ugarske kraljice Marije Terezije. Na prijestolje stupa 10. svibnja 1774. kao 20-godišnji nasljednik.

Prva odluka Luja XVI. bila je vraćanje prava parlamentu kojega je njegov prethodnik pred sam kraj vladavine zabranio zbog straha od mogućih pobuna. Ta odluka donijela je novom kralju trenutnu popularnost koju će kasnije skupo platiti. Doba njegovog krunjenja je s druge strane doba velikih nasljeđenih dugova prethodnika, i Europom raširene netrpeljivosti spram Engleske koja je lako i brzo mijenjala savezništva. Izbijanje Američkog rata za neovisnost ( 1775. - 1783.) postaje razlog povodljivom kralju da uđe u nepotrebni skupi rat protiv Engleske. Drugim Pariškim mirovnim sporazumom iz 1783. američke kolonije dobivaju nezavisnost, a Francuska ništa osim dugova.

Katastrofalno financijsko stanje krajem osamdesetih godina 18. stoljeća uvjerilo je kralja u nužnost monetarne reforme za što mu je bilo potrebno zasjedanje generalnih staleža, prvo nakon 1614. godine. Prvi dan zasjedanja generalnih staleža bio je 5. svibnja 1789. da bi već sljedećeg dana došlo do blokade i svađe među zastupnicima različitih slojeva društva. Shvativši svoju grešku Luj XVI. se odlučuje najprije na pokušaje raspuštanja zasjedanja, a nakon neuspjeha 20. lipnja. skupštinu izbacuje na ulicu da bi, uplašen, odluku opozvao 7 dana kasnije.

Ta prvobitna skupština postaje najprije ustavna 7. srpnja, a poslije osvajanja Bastilje 14. srpnja 1789. godine ona predstavlja stvarnu vlast u državi, iako je ona formalno još u rukama kralja. Pravno govoreći od ljeta 1789. godine Luj XVI. je bio ustavni kralj. Njegova odluka u lipnju 1791. da pobjegne iz zemlje čiji je kralj, uspijeva srušiti narodnu sliku o njemu kao o dobrom, ali nesposobnom kralju. Nakon toga on postaje izdajnik čiji život stalno visi o niti. Početak rata s Austrijom u travnju 1792. godine konačno uništava sliku kralja zbog njegove omražene austrijske supruge Marije Antoanete

Kraj životne priče Luja XVI. počinje parlamentarnim proglašenjem republike 21. rujna 1792. godine. Pravno gledajući to proglašenje je bilo važeće zahvaljujući presedanu koji je postavio Luja XV. za kralja 1715. godine. Kada su tijekom studenog te godine na vidjelo izašli pokušaji svrgnutog kralja za svoj povratak na vlast uz pomoć stranih sila njegova sudbina je postala zapečaćena. Na glasovanju parlamenta 19. siječnja 1793. Luj XVI je bio proglašen krivim za izdaju i giljotiniran dva dana kasnije.

Njegova sudbina zadesit će i njegovu ženu Mariju Antoanetu koja je pogubljena u listopadu iste godine, dok im je jedini živi sin Louis Charles de France ili Luj XVII. umro u zarobljeništvu 1795. godine. Njegova kćer Marija Terezija postat će nakratko kraljica Francuske kada njen suprug Luj XIX. postane kralj od dvadeset minuta, koji je odmah abdicirao i bio prisiljen emigrirati u Englesku.

Restauracijom monarhije poslije pada Napoleona Bonaparte na vlast će doći brat Luja XVI. Luj XVIII.

# data[].attributes.attachment_link.description
Louis XVI (Luj, Ljudevit) ( Versailles, 23. kolovoza 1754. - Pariz, 21. siječnja 1793.), francuski kralj u razdoblju od 1774. do 1792., pripadnik dinastije Bourbon. Na prijestolju je u vrijeme izbijanja Francuske revolucije, tijekom koje i sam stradava. Kralj Francuske i Navare 1774. - 1791., francuski kralj 1791. - 1792.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Plan Bastille

Taj događaj Francuzi obilježavaju kao državni praznik sjećajući se 14. srpnja 1789. kada je jurišem revolucionarnih snaga osvojena zloglasna tvrđava Bastille, tamnica u pariškom predgrađu Saint Antoine. Poremećena ravnoteža između gospodarskih prilika i političkih ustanova bila je osnovni uzrok velikog narodnog nezadovoljstva u Francuskoj potkraj 18. stoljeća za vladavine kralja Louisa XVI. Želja režima da napuni državnu blagajnu novčanim oporezivanjem svih posjeda naišla je na otpor parlamenta i plemstva. Louis XVI. prognao je nepokorni parlament iz Pariza, no tada se otpor protudvora proširio na cijelu zemlju. Pokoleban i prestrašen takvim odgovorom, kralj je vratio parlament u Pariz. Tim gnjevom plemstva stvoren je početni udarac za rušenje kraljevske vlasti. Ustanci su nicali na sve strane. Događaju se i sukobi između plemstva i građana jer narod zbog nestašice kruha i nezaposlenosti napada transporte žita i vlastelinske spremnice hrane. Novi val nezadovoljstva počinje 5. svibnja 1789. kada kralj otvara zasjedanje Generalnih staleža u Versaillesu. Poslanici zahtijevaju donošenje novog ustava i 17. lipnja proglašavaju Narodnu skupštinu, što kralj pod pritiskom odobrava, ali istodobno potajno poziva vojna pojačanja. Kao odgovor na to pariška općina organizira nacionalnu gardu i 14. srpnja 1789. narod provaljuje u oružarnu Doma invalida, naoružava se puškama i topovima, te kreće na zloglasnu tamnicu Bastillu, simbol kraljevske samovlasti. Bastille, glomazna četverokatna građevina s osam kula povezanih debelim zidovima služila je od 14. stoljeća kao zatvor. Za kardinala Richelieua postala je omrznuta državna tamnica u kojoj su se žrtve bez optužbe i suđenja zatvarale, mučile i ubijale. Tako su tijekom puna dva stoljeća stradali protivnici apsolutističke vladavine i dvora. Zbog toga je dan pada Bastille - 14. srpnja proglašen najvećim francuskim narodnim blagdanom. Na mjestu nekadašnje tamnice iznikla je u naše vrijeme velebna operna palača istoga imena.

Padom Bastille istovremeno započinje Francuska revolucija.

# data[].attributes.attachment_link.description
Taj događaj Francuzi obilježavaju kao državni praznik sjećajući se 14. srpnja 1789. kada je jurišem revolucionarnih snaga osvojena zloglasna tvrđava Bastille, tamnica u pariškom predgrađu Saint Antoine. Poremećena ravnoteža između gospodarskih prilika i političkih ustanova bila je osnovni uzrok velikog narodnog nezadovoljstva u Francuskoj potkraj 18. stoljeća za vladavine kralja Louisa XVI.