# data[].attributes.body
I starten af filmen bliver han inviteret til teater og det synes han nok er lidt mærkeligt, da det ikke rigtigt har nogen betydning for ham. Senere hen i filmen kommer han til at holde af kunst/teater da han møder Christa-marie og Dreyman. Han kommer til at holde af kunst så manget at han stjæler en bog fra Dreyman og da han høre sangen "det gode menneske" ser man ham græde.

# data[].attributes.body
Han har overvåget Dreyman og hørt alt hvad han har lavet, fx. da Dreyman skrev bogen og da Christa-maria skulle hen og møde "en kammerat". Han skrev ikke alle de ting der skete ned, for han vidste at hvis han gjorde ville Dreyman blive arresteret. Wiesler stjal også Dreymans skrivemaskine så Stasi ikke ville finde den.

# data[].attributes.body
Han står mere ved sig selv. Men er stadig ensom.

# data[].attributes.body
Han føler sig nok stadig lidt som en Stasi agent, men han har forandret sig meget fra starten. Fx. blander han sig i hvad der sker i missionen og hjælper Dreyman. Han tænker mere over tingene og hvad han gør.

# data[].attributes.body
Han er blevet mere 'blød', fx. er han stoppet med at bruge hårde metoder og hjælper Dreyman.

# data[].attributes.body
Han hjælper Dreyman så han ikke bliver arresteret.
Men han er ensom.

# data[].attributes.body
Wiesler er en gennemsnitlig mand på de 40+ år. Han har ingen mimik. Han er ikke særlig høj og halv skaldet. Han er altid klædt i gråt tøj.
Men han er ensom.

# data[].attributes.body
I starten er han en kold mand, som bruger de hårdeste metoder. Og underviser i det.

# data[].attributes.body
I begyndelsen af filmen er Wiesler en hård stasi agent. Senere hen i filmen begynder han at hjælpe Dreyman, så han ikke vil blive arresteret.  Til sidst bliver Wiesler fyret, fordi Grubitz gættede sig frem til at Wiesler lavede om på beviserne. I slutningen af filmen har Dreyman skrevet en bog til Wiesler og han bliver meget rørt af det.