# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El nou llibre de Dani Ruiz, professor de l'Institut Torrent dels Alous, ens proposa '100 idees per educar els fills'. El dia 24 de maig el presenta a la biblioteca i a l'entrevista parlem d'algunes de les idees més prioritàries que hem de tenir en compte

# data[].attributes.attachment_link.title
'100 idees per educar els fills' de Dani Ruiz, professor Torrent dels Alous

# data[].attributes.attachment_link.description
El nou llibre de Dani Ruiz, professor de l'Institut Torrent dels Alous, ens proposa '100 idees per educar els fills'. El dia 24 de maig el presenta a la biblioteca i a l'entrevista parlem d'algunes de les idees més prioritàries que hem de tenir en compte

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Opinió Daniel Ruiz-Trillo

Com a autor d'aquest llibre, hi ha tres preguntes que molta gent m'ha fet i que m'agradaria reivindicar: per què l'educació, tan important és? Doncs sí, si no fos per l'educació la humanitat no hauria progressat, si som educats som lliures, feliços i interiorment rics. Cal ensenyar valors? Sí, és clar, perquè una persona només pot créixer amb valors, com ara l'autonomia, la confiança, la sinceritat, l'agraïment, la bondat, la seguretat... Criança respectuosa o manen els pares? Totes dues coses, cal que manin sempre els pares, però també cal respectar el ritme dels infants i, sobretot en el joc, no els podem tallar les ales. A més a més, si els respectem també els ensenyem a respectar. Això sí, amb límits, hàbits i valors, que tot això és bàsic per anar pel món.

# data[].attributes.attachment_link.description
Opinió Daniel Ruiz-Trillo Com a autor d'aquest llibre, hi ha tres preguntes que molta gent m'ha fet i que m'agradaria reivindicar: per què l'educació, tan important és? Doncs sí, si no fos per l'educació la humanitat no hauria progressat, si som educats som lliures, feliços i interiorment rics. Cal ensenyar valors?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Daniel Ruiz-Trillo, present a l'últim Sant Jordi / Foto: Cedida
Com li parlo? Què he de fer si cau? Qui mana? Cal fer pinya? Són algunes de les preguntes a les quals respon l'escriptor i professor Daniel Ruiz-Trillo en el seu nou llibre '100 idees per educar els fills' (Letrame). La publicació és una guia de lectura fàcil per ajudar a educar ja des del primer dia i durant els primers 5 anys, com ha explicat l'autor en una entrevista al programa 'Connectats'.

ESCOLTA-HO

# data[].attributes.attachment_link.title
'100 idees per educar els fills', el nou llibre de Daniel Ruiz-Trillo

# data[].attributes.attachment_link.description
Com li parlo? Què he de fer si cau? Qui mana? Cal fer pinya? Són algunes de les preguntes a les quals respon l'escriptor i professor Daniel Ruiz-Trillo en el seu nou llibre '100 idees per educar els fills' (Letrame).

# data[].attributes.body
https://vimeo.com/679991905

# data[].attributes.attachment_link.description
Una bona guia per als pares, amb 100 idees per educar els fills, amb consells, propostes i moltes coses relacionades amb aquest camí tan meravellós que és educar.

# data[].attributes.headline
Entrevista "100 idees per educar els fills"

# data[].attributes.subject
Entrevista "100 idees per educar els fills"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Entrevista

Daniel Ruiz-Trillo

Acaba de publicar el llibre "100 idees per educar els fills" (Letrame, 2022). En parlem.

1. Què hi trobem al llibre?
100 idees per educar els fills, consells, propostes, exemples, anècdotes... És una molt bona guia per a les famílies per poder educar els fills des del primer minut, amb amor, il·lusió, empatia i valors. És un camí d'èxit.

2. Aquest llibre és ben diferent a totes les publicacions anteriors, que navegaven entre la poesia i el ludolingüísme. Què t'ha impulsat a fer aquest canvi?
Doncs, tenir una filla, que és un encant de nena i que, com diu la serva mestra, té molts valors i hàbits, assolits gràcies a seguir aquest camí d'èxit, que prodríem resumir en 3 paraules: amor, dedicació i temps. I, és clar, ensenyar tot allò que volem ensenyar, perquè sense educació no hi ha amor.

3. A nens de quina edat van adreçades les teves, de ben segur ben creatives,100 idees?
A totes les edats, des d'1 any fins als 12, però bàsicament als 3 o 4 primers anys, que són els més importants.

4. On podem trobar el llibre? De cara a Sant Jordi, on i quan et podem trobar signant exemplars?
El signaré de 12 a 13 hores a la paradeta 22-24 del Passeig Lluís Companys de Barcelona. Es pot trobar al web de l'editorial (letrame.com) i a les llibreries La Ploma, L'Ombra i Llibre Solidari.

Mots clau: 100 idees per educar els fills

# data[].attributes.attachment_link.title
Daniel Ruiz-Trillo: "Sense educació no hi ha amor"

# data[].attributes.attachment_link.description
Entrevista Acaba de publicar el llibre "100 idees per educar els fills" (Letrame, 2022). En parlem. 1. Què hi trobem al llibre? 100 idees per educar els fills, consells, propostes, exemples, anècdotes... És una molt bona guia per a les famílies per poder educar els fills des del primer minut, amb amor, il·lusió, empatia i valors.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

Ni tabac, ni alcohol, ni paraulotes, ni gestos lletjos. Tot això no ho volen els nens, i tampoc no ho volem els pares. Per educar, cal tenir amor, temps, paciència i, sobretot, respecte, molt de respecte. Cal educar en valors i en hàbits i, alhora, mirar i escoltar la mainada. Ells també ens guiaran i ens ajudaran. N'aprendrem molt. I és, ara més que mai, hora de gaudir, del joc, de la música, dels somriures, de les corredisses, de les joguines, dels ninos, de ballar, d'empastifar-nos i de mil coses més.

Educar és fantàstic, i aquest llibre en vol ser una petita guia. Val molt la pena.

Mots clau: 100 idees per educar els fills, educar, llibre

# data[].attributes.attachment_link.description
Article Ni tabac, ni alcohol, ni paraulotes, ni gestos lletjos. Tot això no ho volen els nens, i tampoc no ho volem els pares. Per educar, cal tenir amor, temps, paciència i, sobretot, respecte, molt de respecte. Cal educar en valors i en hàbits i, alhora, mirar i escoltar la mainada.

# data[].attributes.body
Dilluns 28 de març a les 18.30 a la Biblioteca Sagrada Família, presentació del llibre.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
No podem dir als fills que es rentin les mans i no fer-ho nosaltres. No els podem dir que es rentin les dents, es dutxin o es posin el pijama si nosaltres no ho fem. Passa el mateix amb endreçar o amb moltes altres accions, és bo que ens les vegin fer.

Això val per a tots els àmbits de la vida, des del llenguatge o els gestos fins als hàbits, la dieta o els valors. Volem que diguin sempre "si us plau" i "gràcies"? Fem-ho nosaltres també. Volem que diguin "hola" i "adeu"? Doncs, nosaltres també hem de saludar sempre tothom. Si volem que es comportin a taula, sense aparells electrònics i sense posar-hi els peus i els colzes i amb la boca tancada, nosaltres també ho hem de fer.

Els pares som els primers referents dels infants, la qual cosa la podem aprofitar per donar exemple, la millor i més eficaç manera de predicar.

# data[].attributes.attachment_link.description
No podem dir als fills que es rentin les mans i no fer-ho nosaltres. No els podem dir que es rentin les dents, es dutxin o es posin el pijama si nosaltres no ho fem. Passa el mateix amb endreçar o amb moltes altres accions, és bo que ens les vegin fer.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

El Google és un lloc on es pot trobar tot, és a dir, les respostes a totes les preguntes o dubtes que tinguem: quan cobra un cap d'estat? I un rei emèrit fugit? Per què hi ha rapers a l'exili? I gent jutjada per tallar una carretera o per fer un referèndum? Per què puja el preu de la llum, el del gas i el de la benzina? Quan s'acabaran totes les obres de la Renfe? I dels aeroports? Des de quan són més importants els youtubers que els metges o els escriptors? Qui diu que els alumnes no han de rebre suspensos ni notes trimestrals? Qui es pot creure que el valencià o el mallorquí no són català? A qui li sembla bé la desigualtat salarial entre els homes i les dones? Qui subvenciona els mitjans del règim? Per què té més audiència la televisió escombraria que una pel·lícula o una obra de teatre?

Des de quan els Parlaments no tenen autonomia? Per què uns jutges decideixen qui pot o no tenir un escó, per sobre de la voluntat del poble? Qui permet que es matin animals en públic en un espectacle dantesc i a sobre amb ajudes? Des de quan es fan denonaments en plena pandèmia? Per què ens volen fer creure que les nuclears són verdes? Com pot ser que es destini tant a la guerra i tan poc a la ciència o a la sanitat?

Mots clau: el google

# data[].attributes.attachment_link.description
El Google és un lloc on es pot trobar tot, és a dir, les respostes a totes les preguntes o dubtes que tinguem: quan cobra un cap d'estat? I un rei emèrit fugit? Per què hi ha rapers a l'exili? I gent jutjada per tallar una carretera o per fer un referèndum?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

Anirem a la cala i ens oblidarem de tot. Farem una becaina, llegirem i ens farem petons. Beurem aigua i sucs i escoltarem Antònia Font. Ens desestressarem de la feina, dels fums de la ciutat i de les injustícies del món, deixarem enrere la vergonya de la guerra, mentre omplim de sorra la closca pelada dels cretins agressors.

# data[].attributes.attachment_link.description
Anirem a la cala i ens oblidarem de tot. Farem una becaina, llegirem i ens farem petons. Beurem aigua i sucs i escoltarem Antònia Font. Ens desestressarem de la feina, dels fums de la ciutat i de les injustícies del món, deixarem enrere la vergonya de la guerra, mentre omplim de sorra la closca pelada dels cretins agressors.

# data[].attributes.body
A la babalà

# data[].attributes.attachment_link.description
Resulta que uns espies han espiat una membre del PP per veure si havia estat corrupta, però ho han fet a la babalà. Presumptament, ella va afavorir el seu germà però ho va fer a la babalà.

# data[].attributes.body
El carrer no és cap joc

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A les ciutats, hi ha patins que no s'aturen, bicis que se salten els semàfors, cotxes en doble fila i molt de fum a la via pública i a les terrasses dels bars, tot i que sortosament d'aquí a uns anys l'aire ja serà més net.
El carrer no és cap joc i, si volem que els nostres fills juguin, cal cercar espais familiars, més nets, més purs, més segurs i més aptes per a totes les edats. Us recomano els parcs i jardins, les biblioteques, les ludoteques, el camp i, fins i tot, els esplais i caus, a partir d'una certa edat.

Evitem llocs insegurs, massificats, amb massa vehicles o vies amples, i allunyem-nos totalment de les actituds insanes i dels gestos agressius. També cal evitar el contacte amb persones violentes, físicament o verbalment. Ah, i cal tenir en compte, per damunt de tot, que hem de caminar sempre per la vorera i creuar només pel pas de vianants i pel semàfor, si n'hi ha, i quan està en verd i els cotxes estan aturats.

Els nostres fills tenen dret a jugar, a caminar i a córrer d'una manera sana, neta i segura.

# data[].attributes.attachment_link.description
A les ciutats, hi ha patins que no s'aturen, bicis que se salten els semàfors, cotxes en doble fila i molt de fum a la via pública i a les terrasses dels bars, tot i que sortosament d'aquí a uns anys l'aire ja serà més net.

# data[].attributes.body
Cal fer pinya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Quan comencem a visitar llars d'infants i ens parlen de l'agenda, del mètode i de la línia educativa és quan ens adonem, més que mai, que som un equip i que hem d'anar a una, sense cap dubte, ni escletxa.

Això serveix no només per a l'escola bressol, sinó també per a Infantil, Primària, Secundària i Batxillerat. Si la mestra diu o fa una cosa, nosaltres hem de fer o dir el mateix, encara que emprem altres paraules, i això serà així durant tota la vida escolar.

Igualment, la família i els amics també hem d'anar a una. Per això, és molt important que tothom faci costat als pares i respectin (i, si poden, segueixin) la seva línia educativa, sense cap dubte. Serà un gran benefici per als nostres fills.

# data[].attributes.attachment_link.description
Quan comencem a visitar llars d'infants i ens parlen de l'agenda, del mètode i de la línia educativa és quan ens adonem, més que mai, que som un equip i que hem d'anar a una, sense cap dubte, ni escletxa. Això serveix no només per a l'escola bressol, sinó també per a Infantil, Primària, Secundària i Batxillerat.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Vas al cinema i és en castellà. Engeges la tele i és en castellà, en un 80% de canals. Et jutgen i, a més de ser injustos i imparcials, et parlen en castellà. Obres el navegador d'internet i és en castellà. Escoltes les converses del Metro i són en castellà. Veus els infants jugar al pati i parlen en castellà. Vas a una botiga i t'atenen en castellà. Llegeixes les instruccions d'un medicament o d'un aparell electrònic i són en castellà. Mires les webs oficials de les institucions espanyoles i són en castellà (les catalanes són en català però tenen una versió en castellà). Mires l'etiqueta dels productes que consumeixes i són en castellà, i les de la roba també. Mires els anuncis del carrer i són en castellà. Vas a una llibreria i veus que la majoria de llibres són en castellà. Quan ja vols tornar a casa, estàs cansat i agafes un taxi i li dius l'adreça. Et diu "No te entiendo", llavors què fas? Vols parlar amb la policia però novament "no te entiendo" i tot plegat cansa, cansa i cansa. Cansa tant que arribes a casa i et poses una sèrie al Netflix. Endevineu en quin idioma està. L'endemà, et lleves i llegeixes una notícia sobre un 25% de classes en castellà en un poble que, segons Telecinco, es diu "Perrito de Mar".

# data[].attributes.attachment_link.description
Vas al cinema i és en castellà. Engeges la tele i és en castellà, en un 80% de canals. Et jutgen i, a més de ser injustos i imparcials, et parlen en castellà. Obres el navegador d'internet i és en ...

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 58 - Página 78-79 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.description
Tingueu sempre en compte que vosaltres també heu de menjar de manera sana, amb les mans netes, amb una bona postura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

Com un udol, així és com sona la veu del cantautor gramenenc Javi Jareño, que el passat dissabte dia 30 d'octubre presentava al teatre Sagarra de Santa Coloma el seu sisè disc, que porta per títol 7km², que és la superfície total de la seva ciutat natal. "Com un udol" és també el títol d'un poema de l'Àngel Pla, musicat per Jareño i que també forma part de l'esmentat disc, on podem trobar altres poemes musicats, com ara "El mar ja no brama" de Noemí Morral o "Ets la calidesa". A més a més, en aquest disc hi podem trobar cançons escrites per l'autor, com la que dona nom a l'àlbum i homenatja Santa Coloma, i també col·laboracions d'altres artistes, com ara el Cor infantil de l'Escola Roig i Torres, amb qui cantà, a la presentació de dissabte, "Chema Sacuarelo" i " 7km²", cosa que va fer les delícies del públic que omplia la sala. Altres artistes que van pujar a l'escenari van ser la Laura Jareño i el José Jareño, germana i pare del cantant. Tot plegat, per donar més força a l'espectacle i, alhora, per fer-lo més divers i, sobretot, per demostrar una vegada més que Jareño, a part de tenir una gran veu i unes composicions notables, és molt generós i sempre comparteix escenari, encara que no estigui de moda.

Mots clau: Àngel Pla, Javi Jareño, José Jareño, Laura Jareño, Noemí Morral, Teatre Sagarra

# data[].attributes.attachment_link.description
Com un udol, així és com sona la veu del cantautor gramenenc Javi Jareño, que el passat dissabte dia 30 d'octubre presentava al teatre Sagarra de Santa Coloma el seu sisè disc, que porta per títol 7km², que és la superfície total de la seva ciutat natal.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Opinió Daniel Ruiz-Trillo

No és només (que ho és) un cas de manca de llibertat d'expressió, ni de catalanofòbia, ni d'enèsim intent d'atacar TV3 per intentar desestabilitzar les institucions, els mitjans i la llengua catalana, que és l'ase dels cops. És també un cas més de diglòssia, perquè en Lari empra el castellà i no pas l'alemany, el rus o l'anglès, que també podrien sonar molt forts. I no ell, sinó tothom. Això és un clar exemple de diglòssia, que és sempre en contra del català, i això no ho diu ningú.

# data[].attributes.attachment_link.description
Opinió Daniel Ruiz-Trillo No és només (que ho és) un cas de manca de llibertat d'expressió, ni de catalanofòbia, ni d'enèsim intent d'atacar TV3 per intentar desestabilitzar les institucions, els mitjans i la llengua catalana, que és l'ase dels cops.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El llenguatge és allò que ens fa humans i diferents dels animals no racionals i és bàsic tenir-ne cura, i tenir-ne cura des del primer any, des del primer mes i des de les primeres setmanes.

En un entorn familiar i amical lliure de gestos i paraules lletges i irrespectuoses serà més fàcil que el nostre fill s'adapti i adopti un llenguatge més adient a la seva edat, més ric, més sa, més fi, més educat i més digne.

La paraula és importantíssima, perquè és un reflex del pensament, cosa que a vegades oblidem o no en som pas conscients. Cal, doncs, estar atents a qualsevol possible brot que el pugui danyar o malmetre, i deixar-li ben clar que "això no es diu", perquè no fa cap gràcia que el nostre fill aprengui una cosa lletja, al contrari, li treu personalitat, i a més a més deixa de ser un infant innocent amb una mirada neta, una mirada que no podem tolerar que ningú li robi.

Resumint, no diguem paraulotes davant seu ni permetem que ho faci la gent del nostre entorn

# data[].attributes.attachment_link.description
El llenguatge és allò que ens fa humans i diferents dels animals no racionals i és bàsic tenir-ne cura, i tenir-ne cura des del primer any, des del primer mes i des de les primeres setmanes.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

A la moda doma-la, no deixis que et domini, que et prengui els drets, la llibertat i la personalitat. Doma-la, domina-la tu, sigues tu qui mana i qui porta les regnes i el timó. No et deixis endur per la moda de comprar, de consumir o de callar, ni per la moda de beure o de fumar, ni per la moda de les drogues, els botellots o les coses sense sentit, ni per la moda dels gestos lletjos o de la manca de respecte. O la de canviar de llengua o la de renunciar a qui ets. O la de llepar el cul del poder, dels xulos i dels feixistes i manaires de torn. O la moda de criticar, no fer res, fotre merder o escampar merda perquè sí. O la moda de portar tot el cos guixat i la ment en blanc. O el cor ple d'odi. Capgirem-ho, il·luminem amb la mirada i amb el somriure, malgrat les mascaretes dels dallonsis.

Mots clau: palíndrom

# data[].attributes.attachment_link.description
A la moda doma-la, no deixis que et domini, que et prengui els drets, la llibertat i la personalitat. Doma-la, domina-la tu, sigues tu qui mana i qui porta les regnes i el timó.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

Ells tenen ira, ràbia i odi. No els facis cas. Són feixistes, odiosos i bel·ligerants. Són contraris a l'humor, a l'art, als pallassos, a la ciència i a mil coses més. Són contraris a la paraula, a la llibertat d'expressió i a la màgia. Al revés que tu. Tenen ira, ràbia i odi contra TV3, contra la llengua catalana i contra els mags, els mestres, els rapers, els cantants i els poetes catalans. Tu a la teva i continua fent riure.

Mots clau: Mag Lari

# data[].attributes.attachment_link.description
Article Ells tenen ira, ràbia i odi. No els facis cas. Són feixistes, odiosos i bel·ligerants. Són contraris a l'humor, a l'art, als pallassos, a la ciència i a mil coses més. Són contraris a la paraula, a la llibertat d'expressió i a la màgia. Al revés que tu.

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 57 - Página 78-79 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.description
Text: Daniel Ruiz-Trillo, escriptor. Soc en Marc, un repartidor de paquets d'Amazon. Arran de la pandèmia, me n'he fet un fart, de traginar i repartir paquets

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 56 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.description
PETITS PL A ER S / MÉS QUE UN CLUB Text: Daniel Ruiz-Trillo, escriptor. E n Jordi és un gran culer. Però aquesta gran passió no era més que una herència del

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
En Dani Ruiz Trillo promotor del PoemaEstiu ens ha explicat al Para-Sol totes les activitats que podem gaudir en els propers dies i que ens permetran descobrir la millor poesia en català. Escolta aquí tot el que ens ha explicat.

https://www.radiovilafant.net/radiocarta/elparasol/ENTREVSITA%20poema%20estiu%20DANI%20RUIZ%20TRILLO%20~0.mp3

# data[].attributes.attachment_link.title
Us proposem gaudir de la poesia en català amb el Poemestiu - Radio Vilafant

# data[].attributes.attachment_link.description
En Dani Ruiz Trillo promotor del PoemaEstiu ens ha explicat al Para-Sol totes les activitats que podem gaudir en els propers dies i que ens permetran descobrir la millor poesia en català. Escolta aquí tot el que ens ha explicat. https://www.radiovilafant.net/radiocarta/elparasol/ENTREVSITA%20poema%20estiu%20DANI%20RUIZ%20TRILLO%20~0.mp3

# data[].attributes.attachment_link.title
PoemEstiu enfila camí amb «Rumbesia», una fusió potent de la rumba amb la poesia

# data[].attributes.attachment_link.description
L’espectacle, que es fa a la Vinyeta el 17 de juliol, obre l’11a edició, que farà parada a Figueres, Navata i Darnius

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D’estil Núm. 55 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 54 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.description
PETITS PLAERS / LA HIGIENE Text / Daniel Ruiz-Trillo, escriptor " L'ampolleta de gel era ben maca, tan que més aviat semblava un xampú especial o un xarrupet

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 53 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.description
PETITS PLAERS / AINA Text / Daniel Ruiz-Trillo, escriptor " 76 / D 'e s ti l Allò que hi havia a l'altra banda era un món que semblava irreal, una mena de

# data[].attributes.attachment_link.description
Després de tantes dècades de lluitar per la dignitat de totes les persones, no hauríem de criticar que un bisbe festegés, ni hauríem de tolerar que grupets feixistes anessin a la cacera de gent que...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Els mateixos que sempre han rebutjat les estelades als estadis, fins i tot prohibint-les i robant-les als seus amos, són els que ara demanen que els futbolistes de la selecció espanyola de futbol es vacunin a la pública, pagat per tots els contribuents, perquè, és clar, com que no són rics no tenen prou diners per fer-ho a la privada. Ells s'ho mereixen, diuen, també exposen com a motiu a favor que representen Espanya, totes i tots, la bandera, el país, l'himne, la llengua... Al capdavall, tot allò en què es basa el nacionalisme. Precisament, ho demanen aquells que sempre havien dit que no eren nacionalistes i que no s'havia de barrejar política i futbol, o com a mínim això deien quan prohibien samarretes, pancartes, llaços, banderes i tot allò groc als estadis i als pavellons. Molt coherent i molt democràtic.

# data[].attributes.attachment_link.description
Els mateixos que sempre han rebutjat les estelades als estadis, fins i tot prohibint-les i robant-les als seus amos, són els que ara demanen que els futbolistes de la selecció espanyola de futbol es vacunin a la pública, pagat per tots els contribuents, perquè, és clar, com que no són rics no tenen prou diners per fer-ho a la privada.

# data[].attributes.attachment_link.description
Espanya és una gran irresponsable per treure les mascaretes en espais públics, com ja s’ha demostrat. És irresponsable per no seguir la veu dels experts i sí, en canvi, la de l’economia. És irrespo...

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 52 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 51 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Ai, fa mal la màfia - Daniel Ruiz-Trillo

# data[].attributes.attachment_link.description
La màfia s’asseu a la taula, malmet el poble i estrafà un fals somriure com un castell de cartes que pot ser esfondrat en qualsevol moment per un cop de vent. La màfia del règim mana, cobra sobresous i comissions, pega, estova i abusa de la gent, comet violència policial, política, verbal i social,…

# data[].attributes.attachment_link.description
No m’he perdut mai
pels passadissos d’aquest tètric hospital...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

Després d'un any de pandèmia amb un Poemestiu semiconfinat amb un sol acte (lliurament d'un premi), torna el Festival Poemestiu, que durant els mesos de juliol i agost portarà de nou la poesia a Navata, Darnius, Figueres i La Vinyeta. És un festival únic, us hi esperem. Segur que us encantarà. Aquest any l'instrument convidat és la mandala i l'art convidat és la música, tots dos a càrrec del gran Albert Cuevas. El cartell l'ha fet el dissenyador Roger Giménez. Gràcies als artistes, als col·laboradors, als premiats, al públic i als organitzadors. Sense totes elles, això no seria possible.

Mots clau: Darnius, Empordà, festival de poesia, Festival Poemestiu, Figueres, La Vinyeta, Navata, Poemestiu, Poemestiu 2021, Poemestiu 21, poesia, poetes

# data[].attributes.attachment_link.description
Després d'un any de pandèmia amb un Poemestiu semiconfinat amb un sol acte (lliurament d'un premi), torna el Festival Poemestiu, que durant els mesos de juliol i agost portarà de nou la poesia a Navata, Darnius, Figueres i La Vinyeta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

Torna el Festival Poemestiu, per onzè any consecutiu (si comptem el 2020, que només va tenir un lliurament d'un premi). Torna la poesia d'estiu al carrer, a les places i al celler. Tornen les i els poetes (n'hi haurà 20) i els recitals (n'hi haurà 5) per fer-nos oblidar la pandèmia, la malaltia, el patiment i tantes altres coses, com ara la corrupció monàrquica. Torna la paraula, el vers, l'art. Tornen la música i la cançó, i el vi i el raïm. Com l'any 2019, hi col·labora Òmnium.

Després d'un any d'obligat descans, torna elfestival Poemestiu a Navata, Darnius, Figueres i La Vinyeta, del 17 de juliol al 8 d'agost, amb les novetats de poetes (Pol Guasch, Antoni Clapés, Glòria Calafell, Xavier Martín, Elena Cuevas, Txell Pineda, Carme Llaona i Joan Vaquero), d'instrument convidat (la mandola) i de disseny (amb el nou dissenyador Roger Giménez). Hi tornarà a haver cançó a càrrec de Rumbesia i de Jordi Montañez. Tornen els Premis Poemestiu La Vinyeta al celler homònim i, un any més, donarem el premi Memorial Montserrat Oriol, que fins ara ja han rebut els poetes Quim Ponsa i Sun Estarriol.

Mots clau: Albert Cuevas, Antoni Clapés, Darnius, festival de poesia, festival Poemestiu, Figueres, Jordi Montañez, La Vinyeta, Memorial Montserrat Oriol, Navata, Òmnium, Poemestiu, poesia, poetes, Pol Guasch, Premis Poemestiu, Quim Ponsa, Roger Giménez, Rumbesia, Sun Estarriol, vers

# data[].attributes.attachment_link.description
Article Torna el Festival Poemestiu, per onzè any consecutiu (si comptem el 2020, que només va tenir un lliurament d'un premi). Torna la poesia d'estiu al carrer, a les places i al celler. Tornen les i els poetes (n'hi haurà 20) i els recitals (n'hi haurà 5) per fer-nos oblidar la pandèmia, la malaltia, el patiment i tantes altres coses, com ara la corrupció monàrquica.

# data[].attributes.attachment_link.title
La poesia de Poemestiu envaeix Figueres, i aquesta setmana també Navata

# data[].attributes.attachment_link.description
Pol Guasch i Antoni Clapés van seduir amb la paraula, el 23 de juliol, el públic del Claustre de l'Institut Ramon Muntaner de Figueres al Poemestiu. L'acompanyament musical el va posar Albert Cuevas.

# data[].attributes.attachment_link.title
Poemestiu, el festival que utilitza la paraula com a compromís

# data[].attributes.attachment_link.description
Aquest any se celebra l’onzena edició del Poemestiu, el Festival de Poesia de l’Empordà, que del 17 de juliol al 7 d’agost portarà poesia a Figueres, Navata, Darnius i el celler La Vinyeta. Seran 5...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Els infants adoren la música, tenen un gran sentit del ritme (més que nosaltres) i els encanta ballar, gairebé des dels primers mesos.

Estimen les cançons, cosa que cal aprofitar per potenciar aquest univers sonor. Cantant ensenyarem més i millor i transmetrem més coses. Heu provat mai de versionar una cançó popular? L'heu adaptat al vostre món i al vostre dia a dia? Això ho hem fet molts, n'estic segur, perquè tots som ben conscients que amb música tot entra millor i, a més a més, és molt més fàcil de memoritzar.

Cantar és fantàstic, encara que no siguem grans tenors ni barítons. Cantant estimularem els infants i nosaltres mateixos, i alhora crearem un nexe indestructible que perdurarà per sempre, perquè mai no oblidem les persones amb qui hem compartit cançons.

# data[].attributes.attachment_link.description
Els infants adoren la música, tenen un gran sentit del ritme (més que nosaltres) i els encanta ballar, gairebé des dels primers mesos. Estimen les cançons, cosa que cal aprofitar per potenciar aquest univers sonor. Cantant ensenyarem més i millor i transmetrem més coses. Heu provat mai de versionar una cançó popular?

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 50 - Página 78-79 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.description
PETITS PLAERS / LA NOVEL·LA DE L'ESTIU Text / Daniel Ruiz-Trillo, escriptor 76 / D 'e s ti l / PETITS PLAERS / " El que no sabien és que en aquell poble feia

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D’estil Núm. 47 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.description
/ PETITS PLAERS / L’EDUCACIÓ Text / Daniel Ruiz-Trillo, escriptor 74 / D ’e s ti l / PETITS PLAERS / Dilluns passat, conduïa amb cotxe pel mig de Figueres

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 46 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Oh Comunicació - Revista D'estil Núm. 45 - Página 76-77 - Created with Publitas.com

# data[].attributes.attachment_link.description
PETITS PLAERS / 74 / D 'e s ti l / PETITS PLAERS / " " D'e sti l / 75

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Si no ens agrada res del món infantil, malament rai. Tal vegada no sou massa d'anar al parc, però no pot ser que us avorriu amb els seus contes, amb les seves cançons, amb els seus passejos i amb els seus àpats. La vostra filla necessita la vostra alegria i el vostre coratge per tenir-ne ella també.

Heu de sentir el plaer de les coses de la vida, del sol, de l'aigua i de la sorra. Si vosaltres us queixeu, la vostra filla també es queixarà, perquè creixerà enmig d'això. Crec que és preferible fer-la créixer amb il·lusió i amb plaer.

Primer, viureu el plaer dels gronxadors, dels tobogans i de la sorra. Després vindrà el plaer de caminar, de córrer i d'enfilar-se als llocs. Més endavant, compartireu el gran plaer de la lectura, el llenguatge verbal i l'escriptura. A partir d'aquí, serà un món infinit, ple de jocs i de màgia, de fulls per pintar i dibuixar, de contes i de personatges.

Per últim, us vull demanar que tingueu i mantingueu els vostres "hobbies". És bo que la vostra filla us vegi llegint, corrent, escrivint, nedant, fent fotos, fent sudokus, pedalant, endreçant o escoltant música. No només dormint i menjant.

# data[].attributes.attachment_link.description
Si no ens agrada res del món infantil, malament rai. Tal vegada no sou massa d'anar al parc, però no pot ser que us avorriu amb els seus contes, amb les seves cançons, amb els seus passejos i amb els seus àpats. La vostra filla necessita la vostra alegria i el vostre coratge per tenir-ne ella també.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Els professors som ben conscients que una activitat lúdica agrada molt més que les altres, i que es pot aprendre molta llengua amb jocs com el penjat, el tabú, el memory, les vuit diferències, el stop o lletrejar, per posar-ne només alguns exemples.

Passa el mateix amb la mainada. Oi que tots hem après a orientar-nos amb les gimcanes? O amb la gallineta cega? O amb una "scape room"? I a tenir agilitat amb el picaparet? I a tenir força arrencant cebes? I velocitat amb el joc del mocador? I saviesa amb el trivial o el savi? I fortuna amb el parxís o l'oca? I rapidesa amb les curses de sacs? I lèxic amb les endevinalles?

Doncs, amb els nostres fills podem fer el mateix i veurem que aprendran formes, colors, vocabulari, mesures, hàbits i un munt de coses amb els milers de jocs que existeixen i que són una gran riquesa de la humanitat.

El món del joc és apassionant i cal que ens hi impliquem i ens deixem seduir tots per aquesta passió.

# data[].attributes.attachment_link.description
Els professors som ben conscients que una activitat lúdica agrada molt més que les altres, i que es pot aprendre molta llengua amb jocs com el penjat, el tabú, el memory, les vuit diferències, el stop o lletrejar, per posar-ne només alguns exemples. Passa el mateix amb la mainada.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Els infants necessiten espai i també temps. Des que comencen a gatejar i, sobretot a caminar i a córrer, necessiten molts metres de terreny per descobrir, per experimentar i per desenvolupar-se.

És per això que cal deixar-los campar en llibertat, sense cloure'ls massa. També és important no ofegar-los amb joguines, massa regals, massa ninos o massa coses a fer. Cal que respirin i que no esdevinguin esclaus de les coses.

Que respirin, doncs. I, si pot ser, aire pur. Si pot ser, al carrer, al camp o a la muntanya. Tampoc no els estressem amb un horari o amb una agenda massa atapeïda. Deixem-los respirar i, alhora, respirem nosaltres. No ens estressem amb l'horari ni amb les obligacions. Arribem només fins allà on puguem i ells ens ho agrairan.

# data[].attributes.attachment_link.description
Els infants necessiten espai i també temps. Des que comencen a gatejar i, sobretot a caminar i a córrer, necessiten molts metres de terreny per descobrir, per experimentar i per desenvolupar-se. És per això que cal deixar-los campar en llibertat, sense cloure'ls massa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Des de ben petits, els xiquets aprenen tot allò que els ensenyem, d'una manera extraordinàriament senzilla. Per això, cal aprofitar aquesta facilitat per inculcar-los hàbits, és a dir, bons costums: posar-se i treure's la roba i les sabates, dir hola i adéu i si us plau i gràcies, aixecar-se, rentar-se les dents, eixugar-se la boca, saludar sempre tothom, rentar-se les mans, dir salut i bon profit, tapar-se la boca en badallar i en esternudar, demanar perdó, endreçar, compartir...

Igual que he dit amb el tema de l'anglès o altres idiomes, són autèntiques esponges i us sorprendrà l'enorme capacitat que tenen per adquirir tots els hàbits que nosaltres i la llar d'infants els proposem.

# data[].attributes.attachment_link.description
Des de ben petits, els xiquets aprenen tot allò que els ensenyem, d'una manera extraordinàriament senzilla. Per això, cal aprofitar aquesta facilitat per inculcar-los hàbits, és a dir, bons costums: posar-se i treure's la roba i les sabates, dir hola i adéu i si us plau i gràcies, aixecar-se, rentar-se les dents, eixugar-se la boca, saludar sempre tothom, rentar-se les mans, dir salut i bon profit, tapar-se la boca en badallar i en esternudar, demanar perdó, endreçar, compartir...

# data[].attributes.body
Poetes Suaus

# data[].attributes.body
Suaus

# data[].attributes.body
Per Jordi Tena

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
24 de novembre de 2019&nbsp &nbsp General&nbsp &nbsp 0 comentaris&nbsp &nbsp

Per Jordi Tena

Si s'hagués de definir "Suaus" en una paraula, potser optaria per sensibilitat, o delicadesa.

2.a) Temes del llibre

L'amor és el tema principal del llibre. De vegades el jo poètic, que és la veu que apareix el poema, pot ser la del propi poeta, i de vegades el poema es pot posar en boca d'un tercer que no té res a veure amb el poeta. En aquest cas m'atreveixo a dir que els poemes són l'expressió autèntica del propi autor, i que sorgeixen directament del seu interior. El poeta, per tant, expressa els seus sentiments i sensacions al llarg del llibre com a conseqüència d'un amor que sent. És un amor romàntic que flueix a través dels poemes del llibre ja des de l'inici.

Podem llegir per exemple el primer poema del llibre, que ja és una declaració d'intencions del que anirà apareixent: "Algun dia". Però aquest amor va més enllà del que són les emocions que sent. Fa que miri enrere, reviu moments anteriors de la seva vida. M'agrada molt el poema "Als dotze anys". En aquesta edat, el poeta sabia que l'amor romàntic existia, ho havia descobert en un poema de Gustavo Adolfo Bécquer, però no acabava de trobar-li el sentit. Amb el pas dels anys, quan coneix la persona estimada, el cercle es tanca i és llavors quan entén realment què és l'amor.

També hi ha una remissió al passat en el poema "Llavors". Torna a l'adolescència i es veu el contrast entre aquella època i l'actual. Segurament aquell temps tenia coses divertides, però encara no coneixia la persona que estima i aquesta persona és essencial en la seva vida.

Una curiositat. Salvador Espriu donava molta importància a la Bíblia com a text poètic i en especial al "Càntic dels càntics". És un llibre en què l'estimat cantava a la bellesa de l'estimada, i utilitzava les imatges que tenia al seu abast per expressar-ho. Pot semblar estrany, però diu per exemple que els seus cabells són com un ramat de cabres, però cal tenir en compte que era la riquesa més gran que tenien a les aldees, en aquells paratges tan secs.

"Suaus" pertany a una altra època i a un altre context, les imatges que utilitza són molt diferents, però el to del poema "La llum dels teus ulls" em fa pensar una mica en el "Càntic dels càntics".

Els altres temes que també apareixen en el llibre són el compromís social i polític.

Els poemes "A la cambra" i "Una màquina" són de compromís social, denuncien la deshumanització de la vida pel consumisme o pel mal ús de la tecnologia. Em fan pensar en la poesia de la consciència, una mica a l'estil del poeta andalús Antonio Orihuela. Per la seva banda, "Sense ànima" i "Democràcia" expressen directament el compromís polític de l'autor.

2.b) Jocs de paraules. Com hem dit, són un element importantíssim en la seva obra, i en aquest llibre també n'hi ha, i de molt diversos.

- Palíndrom: és úna paraula o frase que es llegeix igual d'esquerra a dreta i de dreta a esquerra. Per exemple, en català: "Català a l'atac", "Es així, ase". En castellà: "Sé verla al revés", "Átale, demoníaco Caín o me delata" (utilitzat per Julio Cortázar). El títol del poema "Neuquén" és un palíndrom. Es tracta del nom d'un indret idíl·lic on vol portar la persona que estima, una Ítaca, o una Arcàdia. També em fa pensar en Albanta, el lloc idíl·lic que va imaginar Luis Eduardo Aute.

- Anagrama: és una paraula o frase construïda amb les mateixes lletres d'una altra paraula o frase. Per exemple, Roma-amor. Al llibre el millor exemple és el poema titulat, precisament, "Més anagrames".

- Monosíl·labs: hi ha un poema format només amb paraules d'una sola síl·laba, "Monosíl·labs".

- "Acròstics": Un acròstic és una composició poètica en què les lletres que ocupen determinats llocs (per exemple: les lletres inicials de cada vers) formen una paraula o frase.

Hi ha un poema titulat "Ele" en què les primeres dels versos formen un missatge, que no diré quin és.

-"La U de Balaguer": poema que es construeix a partir d'aquesta lletra de la paraula Balaguer. Un platejament singular i original.

Afegeix un comentari

# data[].attributes.attachment_link.description
24 de novembre de 2019&nbsp &nbsp General&nbsp &nbsp 0 comentaris&nbsp &nbsp Si s'hagués de definir "Suaus" en una paraula, potser optaria per sensibilitat, o delicadesa. 2.a) Temes del llibre L'amor és el tema principal del llibre.

# data[].attributes.body
Spaghetti palindròmics

# data[].attributes.attachment_link.description
14 d'abril de 2019&nbsp &nbsp General&nbsp &nbsp 0 comentaris&nbsp &nbsp Estava tan boig pels spaghetti "Sofia Loren" des d'aquella primera vegada a la terrassa del Guinardó, que anava buscant "Sofia Loren" per tots els restaurants italians, fins que una vegada en vaig trobar uns que tenien també tinta de calamar: nero Loren.

# data[].attributes.body
Un altre palíndrom

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
24 d'octubre de 2019&nbsp &nbsp General&nbsp &nbsp 0 comentaris&nbsp &nbsp

Hi havia una vegada, en un país molt llunyà, uns simis que vestien uniforme de policia i que eren tan bèsties que, cada cop que sortien al carrer, estovaven la gent, ferien centenars de persones, treien ulls, empresonaven joves, trencaven símbols, insultaven les iaies, abusaven de les nenes i, en fi, impedien que la gent s'expressés en llibertat i en pau, fins i tot amb l'ús de pilotes de goma. Ells eren els guardians del règim i de la monarquia corrupta d'aquell país tan llunyà i d'aquella època tan remota.

Sort que vivim en una altra època.

Afegeix un comentari

# data[].attributes.attachment_link.description
24 d'octubre de 2019&nbsp &nbsp General&nbsp &nbsp 0 comentaris&nbsp &nbsp Hi havia una vegada, en un país molt llunyà, uns simis que vestien uniforme de policia i que eren tan bèsties que, cada cop que sortien al carrer, estovaven la gent, ferien centenars de persones, treien ulls, empresonaven joves, trencaven símbols, insultaven les iaies, abusaven de les nenes i, en fi, impedien que la gent s'expressés en llibertat i en pau, fins i tot amb l'ús de pilotes de goma.

# data[].attributes.body
Un altre palíndrom

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
25 de setembre de 2019&nbsp &nbsp General&nbsp &nbsp 0 comentaris&nbsp &nbsp

Deixarem que ens tractin com a siris? Ens haurem d'exiliar? Haurem de buscar un futur millor per a les nostres famílies? Podem tolerar que ens apallissin, ens maltractin, ens escorcollin, ens entrin a casa esbotzant les portes i s'emportin les nostres coses? Podem deixar que segrestin els nostres amics, companys i veïns? Deixarem que, amb el seu país corrupte i en crisi, vinguin aquí a tractar-nos de rucs i, a més a més, de terroristes? Els únics terroristes són els que porten armes i, a més a més, les utilitzen contra civils indefensos, com a Síria i com aquí l'1 d'octubre.

Afegeix un comentari

# data[].attributes.attachment_link.description
25 de setembre de 2019&nbsp &nbsp General&nbsp &nbsp 0 comentaris&nbsp &nbsp Deixarem que ens tractin com a siris? Ens haurem d'exiliar? Haurem de buscar un futur millor per a les nostres famílies? Podem tolerar que ens apallissin, ens maltractin, ens escorcollin, ens entrin a casa esbotzant les portes i s'emportin les nostres coses?

# data[].attributes.body
El 28 de novembre a Maragall

# data[].attributes.body
Presentat per en Jordi Tena

# data[].attributes.body
En aquest bloc

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

El poemari Suaus de Daniel Ruiz-Trillo ens ofereix una geografia literària compartida, que malgrat que el nom sembla indicar un xic diluïda i difuminada, alhora, té uns límits molt marcats: Catalunya i ses illes, els seus fonaments. Tot i que, de tant en tant, i ja explicarem el perquè més endavant, xuta alguna pilota fora del camp de joc. En aquesta geografia literària compartida podríem dir que conflueixen uns paisatges musicals i gastronòmics persistents, que han amarat el poeta al llarg de la seva vida, per revitalitzar-lo. Talment va fer el Modernisme amb la societat catalana. I d'on continua bevent el seu discurs vehement perquè tots "dadaïtzem el gest maldestre". Rutes que Trillo pretén enregistrar a la nostra memòria, per sempre, com una llista de Spotify Premium, però inesborrable. "Els cantants del llibre", "Els escriptors del llibre" i els "Llocs i coses del llibre" en són una mostra molt ben elaborada que transcriu a les darreres pàgines de Suaus. Us asseguro que tindreu ganes de fer un Kit Kat en la vostra rutina per circumnavegar aquestes illes i maresmes, pobles i ciutats del poeta, amb una maleta retro plena de llibres i un radiocasset. Llavors, i només llavors sentireu el vent que us acaronarà les galtes i la sorra amb sal als llavis. Sí, així és Suaus, com la sèrie Aquellos maravillosos años, "Mentre escolto la trompeta/ del gran Amstrong,/ recito vint-i-dos versos, / un per cada parpella/ dels teus ulls" matisa el poeta al poema "La
llum dels teus ulls", d'un Romanticisme extrem en un no temps on Trillo construeix el seu jo interior d'arguments irrefutables; l'omple d'innocència i esperança, sense donar mai res per perdut, és pacient. Sap que la poesia i la música l'acompanyen
eternament pels cicles naturals de la seva vida, per totes les estacions que punyen amb força aSuaus i es deixen veure, malgrat que la Tardor no cavi la mateixa presència. El blau de les paraules de Suaus vol ser freqüentment vermell, però és rotundament blau mediterrani. Potser Daniel Ruiz-Trillo s'imaginava com a component del grup de música rock dels anys vuitanta nascut a Ourense, Los Suaves. Reivindicatiu. Tenien aquella cançó: "Dolores se llama Lola". O potser vol ser, el darrer cantant de la seva pròpia llista de Spotify Premium i regalar-nos "un somriure vermell" al final, com en el primer poema de Suaus: "Algun dia", i que sigui un hit que suavitzi amb notes lleus i curoses els dels seus predecessors. Per tant, aquest poemari ens dibuixa un futur captivador, a la salut dels lectors, això sempre. Ja que per Trillo mai pot faltar una cervesa a casa o un bon vi a la taula, més, si és de l'Empordà; la recerca del plaer és una prioritat pel poeta (com els goliards en el seu moment, a partir del S. IX e.), de fet Trillo va publicar el 2012 els 40 plaers. A Suaus queda sovint palès. Em transporta al Robaiyat (Cançons de beure) del poeta portuguès Fernando Pessoa, als versos de Mario Benedetti que reciten així: "No te rindas que la vida es eso", "aceptar el reto", "Porqué existe el vino y el amor, es cierto".

Com a bon amant del joc i l'experimentació (que es permet més d'una llicència poètica), sobretot, del joc de paraules que ens té acostumats en Dani, a aquest poemari no li manquen els palíndroms -fins i tot reiterats en un mateix poema com a "Ama" o el mot palíndrom al poema "Encara"-, l'acròstic "Ele" que també fa un palíndrom, les anàfores, els asíndetons -per tal d'accelerar el ritme de la frase-, els paral·lelismes, les al·literacions -com "que si caus riu, / i si rius cau"-, les enumeracions, les metonímies -"un llençol fet de Nutella", monosíl·labs -potser perquè menys sona a més-, la rima conjugada fàcilment en poemes lliures les estrofes dels quals són, generalment, de quatre i cinc versos curts o llargs (sense acabar de fer quartets o quintets), el llenguatge de nova
generació -com "sudokus"-, els anglicismes a la catalana -"les love songs parlen de tu"-, els mots com "xandall" d'origen francès, etc. Sempre per un català més ric, àgil i senzill que em recorda al llibre de l'Enric Gomà, Canvi d'agulles, on Màrius Serra escriu la seva.

Si ho meditem amb profusió,Suaus és compromís (a més a més al moviment feminista, a un sistema ecològic, símbol del qual, per Trillo, és la bicicleta i al món de les malalties visibles i invisibles per integrar la diferència -un exemple n'és el poema "Laura Jareño". De fet Trillo va publicar el 2003 Fibromiàlgia i tu). Suaus és un cant a la vida, a l'amor i a la llibertat. Alhora és una classe, no només de literatura universal i local -amb autors com Kavafis, Giacomo Leopardi, Joan Salpat-Papasseit, Maria Mercè Marçal, Cristina Company, etc.-, sinó, de tot el que és universal i local com en són els seus paisatges musicals i gastronòmics integrats en bells paratges. En resum, talment diu el més que cantant Joan Dausà en una entrevista que li fan a TV3, "tot el que passa a nivell social, passa a nivell individual. I convida a ser forts i positius". Un joc constant entre la perspectiva local, global i universal o còsmica del
món. En Daniel Ruiz Trillo ho sap, al llarg deSuaus ho deixa palès. S'ha de ser molt valent i haver sostingut una solitud severa per arribar a aquest estat de consciència i tenir autèntics valors establerts, com Francesc Torralba aconsellaria en el seu llibre El valor de tenir valors.

Deixeu-me que us sigui franca per dir-vos que siSuaus fos un vi atrevit, es diria... Me la jugo. El 10% de la venda de cada poemari va a parar a Univers Àgatha, una associació solidària que busca la sensibilització amb el que representa la problemàtica del trastorn de l'autisme per "reivindicar, transgredir, etc., amb les armes de les quals disposem: poesia, narrativa, música...

Mots clau: Suaus

# data[].attributes.attachment_link.description
Article El poemari Suaus de Daniel Ruiz-Trillo ens ofereix una geografia literària compartida, que malgrat que el nom sembla indicar un xic diluïda i difuminada, alhora, té uns límits molt marcats: Catalunya i ses illes, els seus fonaments. Tot i que, de tant en tant, i ja explicarem el perquè més endavant, xuta alguna pilota fora del camp de joc.

# data[].attributes.body
Notícia a l'Empordà

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L' escriptor darniuenc Daniel Ruiz-Trillo ha recuperat, després de 12 anys, la poesia a la seva vida, amb (Paralelo Sur, 2019), amb grans artistes a la portada: Noemí Morral, Cristina Company, Jordi Roig, Javi Jareño, Pep Panosa i Gabriel Maria Pérez (autor del pròleg). Suaus és "un cant a la vida, a la llibertat i a l'amor", tal com el va definir l'escriptora i poetessa Montse Cufí, en l'acte de presentació que s'ha fet a l' Ikigai de Figueres. Ruiz-Trillo es refereix a aquest poemari de títol palindròmic "mots dels quals soc fan absolutament", mentre que Cufí va fer èmfasi en aquest aspecte: "Com a bon amant del joc i l'experimentació, sobretot, del joc de paraules que ens té acostumats l'autor, a aquest poemari no li manquen els palíndroms, acròstics, les anàfores, els asíndetons, els paral·lelismes, les al·literacions, les enumeracions, les metonímies, la rima conjugada, el llenguatge de nova generació o els anglicismes a la catalana per crear un català més ric, àgil i senzill alhora de parlar d'amor", que, com diu l'autor, "és sobretot del que tracta aquest llibre, un llibre per a tots els públics, sobretot adult".

Suaus són: "Històries d'amor dins una història d'amor particular que duu una consciència integradora", explica Cufí referint-se al fet que el 10% de cada llibre s'inverteix en somriures per a Univers Àgatha, una associació solidària que busca la sensibilització amb el que representa la problemàtica del trastorn de l'autisme per "reivindicar, amb les armes de les quals disposem: poesia, narrativa, música, altres arts, experiències de persones que viuen l'autisme de prop (familiars, amics, coneguts), experts i, per descomptat, molts i molts amics, en qualsevol idioma i des de qualsevol punt del Món", escriu Gabriel Maria Pérez, president i pare de l'Àgatha.

Catalunya i Ses Illes i alguns paradisos terrestres com Neuquén (a la Patagònia) apareixen al llibre. Tal com Cufí va remarcar en la presentació: "Tindreu ganes de fer un parèntesi en la vostra rutina per circumnavegar per les seves illes i maresmes, pobles i ciutats del poeta", referint-se a una geografia literària compartida on "podríem dir que conflueixen uns paisatges musicals i gastronòmics persistents, que han amarat el poeta al llarg de la seva vida, per revitalitzar-lo". Suaus torna a ser compromís amb el món de les malalties visibles i invisibles per integrar la diferència -un exemple és el poema "Laura Jareño", que s'inclou. De fet Trillo va publicar el 2003 Fibromiàlgia i tu i ha col·laborat en altres ocasions amb l'Univers Àgatha.

# data[].attributes.attachment_link.title
Dani Ruiz presenta el poemari "Suaus", un cant a l'amor i la vida

# data[].attributes.attachment_link.description
L' escriptor darniuenc Daniel Ruiz-Trillo ha recuperat, després de 12 anys, la poesia a la seva vida, amb (Paralelo Sur, 2019), amb grans artistes a la portada: Noemí Morral, Cristina Company, Jordi Roig, Javi Jareño, Pep Panosa i Gabriel Maria Pérez (autor del pròleg).

# data[].attributes.body
A Figueres de la mà de la Montse Cufí i l'Ikigai

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
SI SUAUS FOS UN VI ATREVIT, ES DIRIA...
El poemari Suaus de Daniel Ruiz Trillo ens ofereix una geografia literària compartida, que malgrat que el nom sembla indicar un xic diluïda i difuminada, alhora, té uns límits molt marcats: Catalunya i ses illes, els seus fonaments. Tot i que, de tant en tant, i ja explicarem el perquè més endavant, xuta alguna pilota fora del camp de joc. En aquesta geografia literària compartida podríem dir que conflueixen uns paisatges musicals i gastronòmics persistents, que han amarat el poeta al llarg de la seva vida, per revitalitzar-lo. Talment va fer el Modernisme amb la societat catalana. I d'on continua bevent el seu discurs vehement perquè tots "dadaïtzem el gest maldestre". Rutes que Trillo pretén enregistrar a la nostra memòria, per sempre, com una llista de Spotify Premium,peròinesborrable. "Els cantants del llibre", "Els escriptors del llibre" i els "Llocs i coses del llibre" en són una mostra molt ben elaborada que transcriu a les primeres pàgines de Suaus. Us asseguro que tindreu ganes de fer un Kit Kat en la vostra rutina per circumnavegar aquestes illes i maresmes, pobles i ciutats del poeta, amb una maleta retro plena de llibres i un radiocasset. Llavors, i només llavors sentireu el vent que us acaronarà les galtes i la sorra amb sal als llavis. Sí, així és Suaus, com la sèrie Aquellos maravillosos años, "Mentre escolto la trompeta/ del gran Amstrong,/ recito vint-i-dos versos, / un per cada parpella/ dels teus ulls" matisa el poeta al poema "La llum dels teus ulls", d'un Romanticisme extrem en un no temps on Trillo construeix el seu jo interior d'arguments irrefutables; l'omple d'innocència i esperança, sense donar mai res per perdut, és pacient. Sap que la poesia i la música l'acompanyen eternament pels cicles naturals de la seva vida, per totes les estacions que punyen amb força a Suaus i es deixen veure, malgrat que la Tardor no cavi la mateixa presència. El blau de les paraules de Suaus vol ser freqüentment vermell, però és rotundament blau mediterrani. Potser Daniel Ruiz Trillo s'imaginava com a component del grup de música rock dels anys vuitanta nascut a Ourense, Los Suaves. Reivindicatiu. Tenien aquella cançó: "Dolores se llama Lola". O potser vol ser, el darrer cantant de la seva pròpia llista de Spotify Premium i regalar-nos "un somriure vermell" al final, com en el primer poema de Suaus: "Algun dia", i que sigui un hit que suavitzi amb notes lleus i curoses els dels seus predecessors. Per tant, aquest poemari ens dibuixa un futur captivador, a la salut dels lectors, això sempre. Ja que per Trillo mai pot faltar una cervesa a casa o un bon vi a la taula, més, si és de l'Empordà; la recerca del plaer és una prioritat pel poeta (com els goliards en el seu moment, a partir del S. IX e.), de fet Trillo va publicar el 2012 els 40 plaers. A Suaus queda sovint palès. Em transporta al Robaiyat (Cançons de beure) del poeta portuguès Fernando Pessoa, als versos de Mario Benedetti que reciten així: "No te rindas que la vida es eso", "aceptar el reto", "Porqué existe el vino y el amor, es cierto".

Com a bon amant del joc i l'experimentació (que es permet més d'una llicència poètica), sobretot, del joc de paraules que ens té acostumats en Dani, a aquest poemari no li manquen els palíndroms -fins i tot reiterats en un mateix poema com a "Ama" o el mot palíndrom al poema "Encara"-, l'acròstic "Ele" que també fa un palíndrom, les anàfores, els asíndetons -per tal d'accelerar el ritme de la frase-, els paral·lelismes, les al·literacions -com "que si caus riu, / i si rius cau"-, les enumeracions, les metonímies -"un llençol fet de Nutella", monosíl·labs -potser perquè menys sona a més-, la rima conjugada fàcilment en poemes lliures les estrofes dels quals són, generalment, de quatre i cinc versos curts o llargs (sense acabar de fer quartets o quintets), el llenguatge de nova generació -com "sudokus"-, els anglicismes a la catalana -"les love songs parlen de tu"-, els mots com "xandall" d'origen francès, etc. Sempre per un català més ric, àgil i senzill que em recorda al llibre de l'Enric Gomà, Canvi d'agulles, on Màrius Serra escriu la seva. Trobarem alguna frase feta, punts i comes, però els justos, ni juga amb ells ni els desmereix, però tenen el seu lloc i la seva presència. I és ben sabut que els justos van al cel. Finalment, l'ús exagerat dels monosíl·labs "llum" (fins i tot a la nit) i "ulls" referent a una visió, la visió única d'un ideal on Trillo permet perdre's per no perdre-se-la, cerca en el poema "Tendresa" el seu espai. I la darrera peculiaritat remarcable de Suaus són els dos primers versos isosil·làbics de cada poema que, sovint, donen títol al poema; quasi sempre el primer dels dos o la primera paraula del primer vers -com el títol "Tempesta" i els versos "Tempesta d'estiu/ sota el para-sol" o com el títol "L'última" i el primer vers "L'última orxata d'aquell setembre". Només el penúltim poema de Suaus comença com acaba i per més inri pren el títol la mateixa paraula: "Democràcia", primer vers "Democràcia vol dir", darrer mot "democràcia". Li podem preguntar al poeta perquè Suaus pretén acabar així, però jo diria que ja en sabem la resposta. Sonaria retòrica, moguda entre la realitat i la ficció com en el poema "Duies un vestit" que fineix amb "I escuraves dues copes de Porto, / o una era la meva? Però en Daniel Ruiz Trillo té clar que la millor manera de cloure Suaus és amb un "like a tot allò que aprenc cada dia".

Si ho meditem amb profusió, Suaus és compromís (a més a més al moviment feminista, a un sistema ecològic, símbol del qual, per Trillo, és la bicicleta i al món de les malalties visibles i invisibles per integrar la diferència -un exemple n'és el poema "Laura Jareño". De fet Trillo va publicar el 2003 Fibromiàlgia i tu). Suaus és un cant a la vida, a l'amor i a la llibertat. Deu ser aquest el motiu pel qual es presenta aquí, a L'Ikigai, que segur tots recordarem s'apel·lava Espai Vida. Alhora és una classe, no només de literatura universal i local -amb autors com Kavafis, Giacomo Leopardi, Joan Salpat-Papasseit, Maria Mercè Marçal, Cristina Company, etc.-, sinó, de tot el que és universal i local com en són els seus paisatges musicals i gastronòmics integrats en bells paratges. Així mateix estils de música, catalana, valenciana, anglesa, de pop, pop-mestís, pop-rock, rock, rock-tropical, rockabilly, flok, flamenc, reagge, indie, clàssica; s'alimenten a ca n'Andreu Genesta (restaurant de Palma de Mallorca), al Sport Bar o Leccabaffi (de Barcelona), al Trull de'n Francesc (de Darnius) i beuen del Celler La Vinyeta (de Mollet de Peralada). Sense oblidar-nos de Neuquén (ciutat Argentina, la més gran de la Patagonia) "la nostra nova Ítaca" -segons Trillo-, i Stranger things (sèrie televisiva de ciència-ficció creada per Neflix) o ET. Per això, al principi d'aquesta dissertació escric, que en Dani xuta alguna pilota fora del camp de joc d'aquesta geografia literària compartida.

En resum, talment diu el més que cantant Joan Dausà en una entrevista que li fan a TV3, "tot el que passa a nivell social, passa a nivell individual. I convida a ser forts i positius". Un joc constant entre la perspectiva local, global i universal o còsmica del món. En Daniel Ruiz Trillo ho sap, al llarg de Suaus ho deixa palès. S'ha de ser molt valent i haver sostingut una solitud severa per arribar a aquest estat de consciència i tenir autèntics valors establerts, com Francesc Torralba aconsellaria en el seu llibre El valor de tenir valors. Deixeu-me que us sigui franca per dir-vos que si Suaus fos un vi atrevit, es diria... Me la jugo. Així que enhorabona Dani pel teu nou poemari, i gràcies per deixar-nos tastar aquest excel·lent vi. Doncs deixarem que sigui el nostre estimat públic qui el jutgi personalment, després d'haver-ne fet la lectura i coneixent que el 10% de la venda de cada poemari va a parar a Univers Àgatha, una associació solidària que busca la sensibilització amb el que representa la problemàtica del trastorn de l'autisme per "reivindicar, transgredir, etc., amb les armes de les quals disposem: poesia, narrativa, música, altres arts, experiències de persones que viuen l'autisme de prop (familiars, amics, coneguts), experts i, per descomptat, molts i molts amics, en qualsevol idioma i des de qualsevol punt del Món", escriu Gabriel Maria Pérez (president i pare de l'Àgatha).

MORE THAN ME

Dels teus ulls endevino

en treuen figues

per menjar-me-les

entre plat i plat,

que un talp

en un saborós àpat

ens servirà damunt

la seva clofolla

punxeguda.

Encabat,

rodolarem plegats

turó avall

en ziga-zaga.

Per construir junts

nous camins.

Sempre que sonin

airosos Els Catarres

"fins que arribi l'alba".

I tu, diguis sí!

(M. Cufí. Aquest poema me l'ha inspirat Suaus)

# data[].attributes.attachment_link.description
SI SUAUS FOS UN VI ATREVIT, ES DIRIA... El poemari Suaus de Daniel Ruiz Trillo ens ofereix una geografia literària compartida, que malgrat que el nom sembla indicar un xic diluïda i difuminada, alhora, té uns límits molt marcats: Catalunya i ses illes, els seus fonaments.

# data[].attributes.body
El meu poemari "Suaus" al bloc d'aquesta entitat

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Us recomanen el nou poemari de gran escriptor Daniel Ruiz-Trillo, "SUAUS" que acaba de publicar i del que es destinarà un 10% de les vendes per la nos tra associació, una mostra més de la solidaritat i empatia d'aquest autor sempre vinculat amb la nostra entitat.

Moltes gràcies Dani!!!

Relacionado

# data[].attributes.attachment_link.description
Us recomanen el nou poemari de gran escriptor Daniel Ruiz-Trillo, "SUAUS" que acaba de publicar i del que es destinarà un 10% de les vendes per la nos tra associació, una mostra més de la solidaritat i empatia d'aquest autor sempre vinculat amb la nostra entitat. Moltes gràcies Dani!!! Relacionado

# data[].attributes.body
Festival Poemestiu 2019 a Tramuntana TV

# data[].attributes.attachment_link.title
El Poemestiu 2019 oferirà recitals a Figueres, Navata, Darnius i Mollet de Peralada

# data[].attributes.body
Recital del Poemestiu '19

# data[].attributes.attachment_link.title
Poesia per la llibertat en l'inici del Poemestiu 2019

# data[].attributes.body
Vídeo del Festival Poemestiu 2019

# data[].attributes.body
El meu poemari "Suaus" en aquest bloc

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

El poemari Suaus de Daniel Ruiz-Trillo ens ofereix una geografia literària compartida, que malgrat que el nom sembla indicar un xic diluïda i difuminada, alhora, té uns límits molt marcats: Catalunya i ses illes, els seus fonaments. Tot i que, de tant en tant, i ja explicarem el perquè més endavant, xuta alguna pilota fora del camp de joc. En aquesta geografia literària compartida podríem dir que conflueixen uns paisatges musicals i gastronòmics persistents, que han amarat el poeta al llarg de la seva vida, per revitalitzar-lo. Talment va fer el Modernisme amb la societat catalana. I d'on continua bevent el seu discurs vehement perquè tots "dadaïtzem el gest maldestre". Rutes que Trillo pretén enregistrar a la nostra memòria, per sempre, com una llista de Spotify Premium, però inesborrable. "Els cantants del llibre", "Els escriptors del llibre" i els "Llocs i coses del llibre" en són una mostra molt ben elaborada que transcriu a les darreres pàgines de Suaus. Us asseguro que tindreu ganes de fer un Kit Kat en la vostra rutina per circumnavegar aquestes illes i maresmes, pobles i ciutats del poeta, amb una maleta retro plena de llibres i un radiocasset. Llavors, i només llavors sentireu el vent que us acaronarà les galtes i la sorra amb sal als llavis. Sí, així és Suaus, com la sèrie Aquellos maravillosos años, "Mentre escolto la trompeta/ del gran Amstrong,/ recito vint-i-dos versos, / un per cada parpella/ dels teus ulls" matisa el poeta al poema "La
llum dels teus ulls", d'un Romanticisme extrem en un no temps on Trillo construeix el seu jo interior d'arguments irrefutables; l'omple d'innocència i esperança, sense donar mai res per perdut, és pacient. Sap que la poesia i la música l'acompanyen
eternament pels cicles naturals de la seva vida, per totes les estacions que punyen amb força aSuaus i es deixen veure, malgrat que la Tardor no cavi la mateixa presència. El blau de les paraules de Suaus vol ser freqüentment vermell, però és rotundament blau mediterrani. Potser Daniel Ruiz-Trillo s'imaginava com a component del grup de música rock dels anys vuitanta nascut a Ourense, Los Suaves. Reivindicatiu. Tenien aquella cançó: "Dolores se llama Lola". O potser vol ser, el darrer cantant de la seva pròpia llista de Spotify Premium i regalar-nos "un somriure vermell" al final, com en el primer poema de Suaus: "Algun dia", i que sigui un hit que suavitzi amb notes lleus i curoses els dels seus predecessors. Per tant, aquest poemari ens dibuixa un futur captivador, a la salut dels lectors, això sempre. Ja que per Trillo mai pot faltar una cervesa a casa o un bon vi a la taula, més, si és de l'Empordà; la recerca del plaer és una prioritat pel poeta (com els goliards en el seu moment, a partir del S. IX e.), de fet Trillo va publicar el 2012 els 40 plaers. A Suaus queda sovint palès. Em transporta al Robaiyat (Cançons de beure) del poeta portuguès Fernando Pessoa, als versos de Mario Benedetti que reciten així: "No te rindas que la vida es eso", "aceptar el reto", "Porqué existe el vino y el amor, es cierto".

Com a bon amant del joc i l'experimentació (que es permet més d'una llicència poètica), sobretot, del joc de paraules que ens té acostumats en Dani, a aquest poemari no li manquen els palíndroms -fins i tot reiterats en un mateix poema com a "Ama" o el mot palíndrom al poema "Encara"-, l'acròstic "Ele" que també fa un palíndrom, les anàfores, els asíndetons -per tal d'accelerar el ritme de la frase-, els paral·lelismes, les al·literacions -com "que si caus riu, / i si rius cau"-, les enumeracions, les metonímies -"un llençol fet de Nutella", monosíl·labs -potser perquè menys sona a més-, la rima conjugada fàcilment en poemes lliures les estrofes dels quals són, generalment, de quatre i cinc versos curts o llargs (sense acabar de fer quartets o quintets), el llenguatge de nova
generació -com "sudokus"-, els anglicismes a la catalana -"les love songs parlen de tu"-, els mots com "xandall" d'origen francès, etc. Sempre per un català més ric, àgil i senzill que em recorda al llibre de l'Enric Gomà, Canvi d'agulles, on Màrius Serra escriu la seva.

Si ho meditem amb profusió,Suaus és compromís (a més a més al moviment feminista, a un sistema ecològic, símbol del qual, per Trillo, és la bicicleta i al món de les malalties visibles i invisibles per integrar la diferència -un exemple n'és el poema "Laura Jareño". De fet Trillo va publicar el 2003 Fibromiàlgia i tu). Suaus és un cant a la vida, a l'amor i a la llibertat. Alhora és una classe, no només de literatura universal i local -amb autors com Kavafis, Giacomo Leopardi, Joan Salpat-Papasseit, Maria Mercè Marçal, Cristina Company, etc.-, sinó, de tot el que és universal i local com en són els seus paisatges musicals i gastronòmics integrats en bells paratges. En resum, talment diu el més que cantant Joan Dausà en una entrevista que li fan a TV3, "tot el que passa a nivell social, passa a nivell individual. I convida a ser forts i positius". Un joc constant entre la perspectiva local, global i universal o còsmica del
món. En Daniel Ruiz Trillo ho sap, al llarg deSuaus ho deixa palès. S'ha de ser molt valent i haver sostingut una solitud severa per arribar a aquest estat de consciència i tenir autèntics valors establerts, com Francesc Torralba aconsellaria en el seu llibre El valor de tenir valors.

Deixeu-me que us sigui franca per dir-vos que siSuaus fos un vi atrevit, es diria... Me la jugo. El 10% de la venda de cada poemari va a parar a Univers Àgatha, una associació solidària que busca la sensibilització amb el que representa la problemàtica del trastorn de l'autisme per "reivindicar, transgredir, etc., amb les armes de les quals disposem: poesia, narrativa, música...

Mots clau: Suaus

# data[].attributes.attachment_link.description
Article El poemari Suaus de Daniel Ruiz-Trillo ens ofereix una geografia literària compartida, que malgrat que el nom sembla indicar un xic diluïda i difuminada, alhora, té uns límits molt marcats: Catalunya i ses illes, els seus fonaments. Tot i que, de tant en tant, i ja explicarem el perquè més endavant, xuta alguna pilota fora del camp de joc.

# data[].attributes.body
Un llibre meu a la ràdio

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Usamos cookies para que la web funcione, personalizar contenido, analizar trafico, mostrar anuncios personalizados y para integrar redes sociales. Compartimos información con nuestros partners de analítica, publicidad y redes sociales para el registro. Si pulsas "Aceptar" o continuas navegando, aceptas su uso.

Más Información Accept

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen and download Sants acut's episodes for free. Tornem amb el nostre autor de capçalera, en Daniel Ruiz-Trillo ens presenta en primícia el seu nou llibre Vint-i-cua de 22 contes plens de jocs de... Podcast: Sants acut. Channel: Sants 3 Ràdio. Time: 25:03 Uploaded 06/05 a las 20:34:45 11437064

# data[].attributes.body
Un llibre meu en aquest bloc

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Article

Em dic RAMON OMAR i la meva dona es diu ANNA. Ens vam conéixer a l' OTTO. Vaig néixer el 1991 i em vaig graduar a l'ACA (Acadèmia Catalana d'Analistes) al 2002. Sóc un TARAT: al matí sempre prenc un TALLAT al BAR ÀRAB de la cantonada i a la tarda un SUGUS. Al vespre, presideixo les reunions de l'APA que es fan al centre CÍVIC.

L'any passat vam tenir un fill i li vam posar per nom LLULL, perquè és CAP-I-CUA, com tot a la meva vida: visc al número 11, al gimnàs vaig 22 piscines, la meva mascota és un NAN, llegeixo el diari ARA, col·leccciono discos de POP i el meu cap és RAR. TOT té sentit.

Ara he publicat un llibre que es diu"Vint-i-cua", que és un recull de contes amb un títol cap-i-cua. En total, sónn 22 contes. Per dissiumular, l'he signat amb un pseudònim.

Mots clau: Vint-i-cua

# data[].attributes.attachment_link.description
Em dic RAMON OMAR i la meva dona es diu ANNA. Ens vam conéixer a l' OTTO. Vaig néixer el 1991 i em vaig graduar a l'ACA (Acadèmia Catalana d'Analistes) al 2002. Sóc un TARAT: al matí sempre prenc un TALLAT al BAR ÀRAB de la cantonada i a la tarda un SUGUS.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Títol: Vint-i-cua
Autor: Daniel Ruíz-Trillo
Editorial: Voliana Edicions
Pàgines: 80
ISBN: 978-8494484810
Compra aquest llibre

Vint-i-cua és un llibre de contes d'en Daniel Ruiz-Trillo que conté 22 contes amb un títol palindròmic. Són contes curts, amens, frecos, àgils i moderns. Contenen tant jocs de paraules, enigmes, ambigüitats i palíndroms com històries quotidianes plenes d'encís i de sentit de l'humor.

El pròleg és de la Marina Antúnez, poeta, escriptora, blocaire, periodista, cuinera, monitora, gestora cultural i mare del Vallès. I la foto de portada és de l'artista, poeta i fotògrafa Carmen Esteban.

Biografia de l'autor

Daniel Ruiz-Trillo és escriptor, periodista, professor i blogaire. Ha publicat desenes de llibres de poemes, de prosa poètica i de narrativa i ha publicat desenes de contes en diversos diaris, blogs i revistes. Escriu un article bisetmanal als diaris i revistes cugat.cat, Diari de Rubí, Hora Nova, Llengua Nacional, L'escletxa, D'Estil. Com a impulsor blogaire i impulsor literari, ha estat el creador de la plana web Versos.cat, on uns quants poetes catalans publiquen les noves composicions. Ha publicat 10 llibres de poemes i 3 de relats, entre els quals destaquen el palindròmic Truc curt (1999), 40 plaers (2012), Com un vals de Chopin (2012), Sudokus i tu (2014) i els col·lectius Vers la llibertat (2013) i 9 relats (2014).

# data[].attributes.attachment_link.description
Vint-i-cua és un llibre de contes d'en Daniel Ruiz-Trillo que conté 22 contes amb un títol palindròmic. Són contes curts, amens, frecos, àgils i moderns. Contenen tant jocs de paraules, enigmes, ambigüitats i palíndroms com històries quotidianes plenes d'encís i de sentit de l'humor.

# data[].attributes.body
Notícia en aquest digital

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La Biblioteca Municipal Antoni Tort va acollir, dimecres passat, la presentació del llibre Vint-i-cua, de Voliana Edicions, una obra de 22 relats breus de l'escriptor i professor rubinenc Daniel Ruiz-Trillo. L'acte va ser presentat per la prologuista del llibre, la castellarenca Marina Antúnez, i va comptar amb la lectura de textos a càrrec de Marta Isus i el mateix Daniel, que va explicar que "aquest llibre ha estat una conseqüència inevitable de la meva afició als palíndroms, als acròstics, paraules cap-i-cua que sempre em ballen pel cap". La bona acollida que fins ara ha tingut el llibre "és una grata sorpresa i fa que em senti encara més ben acompanyat". D'ell, Antúnez va destacar "que és un escriptor molt prolífic, inquiet, i que fàcilment engresca als amics i amigues poetes que el coneixem".

# data[].attributes.attachment_link.description
La Biblioteca Municipal Antoni Tort va acollir, dimecres passat, la presentació del llibre Vint-i-cua, de Voliana Edicions, una obra de 22 relats breus de l'escriptor i professor rubinenc Daniel Ruiz-Trillo.

# data[].attributes.body
Notícia en aquest diari

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El professor i escriptor darniuenc Daniel Ruiz-Trillo havia pensat conjugar dues de les seves grans passions: jugar amb les paraules, per un costat, i fer-ho en forma de narrativa, per l´altre. El resultat és el llibre de relats curts Vint-i-cua, (Voliana Edicions) que conté 22 contes -un número capicua -, on tots els títols són capicua, i és que "l´eix vertebrador de tots els relats són els palíndroms, o sigui, els capicues", destaca Ruiz. El llibre recull contes divertits, atrevits, plens d´ironia, d´humor, que sorprenen per la manera en què l´autor engresca el lector en el llenguatge a través de la seva forma més lúdica. Aquest divendres (19.00 hores), a la biblioteca de Figueres, Ruiz oferirà una presentació de l´obra ben amena.
Amant dels palíndroms
Daniel Ruiz-Trillo és un gran amant dels palíndroms, dels anagrames, de les ambigüitats i de tots els jocs de paraules, per això "cada conte d´aquest llibre és un exercici d´estil o restricció autoimposada" explica. Un dels relats està escrit només amb monosíl·labs. Un altre conté un acròstic, que és el resum del relat, i un altre un diàleg on una persona parla només amb palíndroms, "aquest darrer ha estat dels més complicats de fer perquè m´havia d´imaginar tot el diàleg", diu Ruiz. Un altre conte mostra un doble sentit enganyós en italià i un altre juga amb unes sigles i el seu significat en mallorquí, per exemple.
Ruiz -que es reconeix deixeble de l´Oulipo i en Pérec, d´en Màrius Serra, d´en Joan-Lluís Lluís i d´en Carles Hac Mor- assegura que d´ells ha heretat la passió pel llenguatge i també ha anat aprenent diferents tècniques. El llibre que presenta és de lectura ràpida, fàcil i per a tots els públics, que de moment està tenint una excel·lent rebuda: "Està funcionant molt bé i és una satisfacció", destaca l´autor, feliç d´haver aconseguit el seu objectiu, apassionar el públic amb allò que l´apassiona a ell.
Una obra prolífica
Fins al moment, Ruiz ha publicat 10 llibres de poemes i 3 de relats, entre els quals destaquen el palindròmic Truc curt (El Carro del Sol, 1999), 40 plaers (Paralelo Sur, 2012), Com un vals de Chopin (Paralelo Sur, 2012), Sudokus i tu (Il bosco blu, 2014) i els col·lectius Vers la llibertat (Paralelo Sur, 2013) i 9 relats (Parelelo Sur, 2014).

A Figueres, la presentació de 'Vint-i-cua' comptarà amb alguns dels seus companys de viatge habitual. La poetessa Carme Pagès farà la presentació i llegiran alguns fragments del llibre Quim Ponsa, Sun Estarriol, Mar Casas i Montse Cufí. L'obra es presentarà a Darnius a finals de juny.

# data[].attributes.attachment_link.title
Daniel Ruiz presenta el seu darrer llibre 'Vint-i-cua' a Figueres

# data[].attributes.attachment_link.description
El professor i escriptor dar­niuenc Daniel Ruiz-Trillo havia pensat conjugar dues de les seves grans passions: jugar amb les paraules, per un costat, i fer-ho en forma de narrativa, per l´altre.

# data[].attributes.body
Entrevista a Catalunya Ràdio

# data[].attributes.attachment_link.title
Daniel Ruíz Trillo, professor de català de IES Leonardo Da Vinci de Sant Cugat

# data[].attributes.body
Notícia d'un llibre meu

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A prop de complir la quarantena i, amb l'experiència que això ja dóna, l'escriptor Daniel Ruiz-Trillo va decidir que havia de fer un llibre en el qual reivindiqués el plaer que aporten les petites coses de la quotidianitat: fer un picnic, la migdiada, el gaspatxo de la Maruja, Antonia Font, una tarda d'estiu...
Aquest són els títols dels capítols, tots ells com a molt de tres o quatre planes, i deixen clar quin és el receptari de la felicitat que proposa aquest poeta vinculat a Darnius i que en les nostres contrades és conegut també per ser l'artífex del festival Poemestiu o del popular bloc Versos.cat (aquest any va ser escollit el millor blog de literatura de tot Catalunya), a banda de columnista a HORA NOVA.

# data[].attributes.attachment_link.title
Daniel Ruiz-Trillo relata 40 plaers senzills de la vida quotidiana

# data[].attributes.attachment_link.description
A prop de complir la quarantena i, amb l'experiència que això ja dóna, l'escriptor Daniel Ruiz-Trillo va decidir que havia de fer un llibre en el qual reivindiqués el plaer que aporten les petites coses de la quotidianitat: fer un picnic, la migdiada, el gaspatxo de la Maruja, Antonia Font, una tarda d'estiu...

# data[].attributes.body
Notícia en aquest digital

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Daniel Ruiz-Trillo publica 'Vint-i-cua' (Voliana Edicions, 2016), un recull de 22 relats curts que parteixen de palíndroms.

L'autor de Vint-i-cua (Voliana Edicions, 2016) " és una persona versàtil, atès que tant ens pot arribar amb poemes d'exquisida sensibilitat o d'expressa ironia, que en podem llegir un article a la revista d' Estil, a l'Empordà, a l'Hora Nova, o a l'apartat d'articles del web que ell dirigeix , o ens podem trobar que ens mostri el seu vessant contista, com en el cas que ens ocupa, mostrant-nos, a la manera de Pere Calders, o Manel de Pedrolo, o de Quim Monzó, aquest bri d'ironia que només una ploma experta pot articular amb èxit. Normalment, parteix d'allò més quotidià i s'enlaira a l'imaginari, per aterrar en la sàtira fina gairebé poètica que ens fa esbotzar més d'un somriure, o que ens fa pensar en la insipiditat d'algunes actuacions que ens estranyen i que ell explica amb doble intenció. La persona que subscriu el pròleg, Marina Antúnez, ens introdueix com en una mena de viatge cap el món contista de Daniel Ruiz-Trillo, que no deixa de ser una porta oberta cap a les seves veritats encobertes, magnificades i/o satiritzades; en definitiva, el rerefons de cada conte, que ell adapta a la seva imaginació amb gran habilitat d'escriptura.

Dins els contes de Vint-i-cua , hi lliscarem planament per la senzilla raó que són variats i amens. I és que al Dani li va el relat curt, no exempt de dificultat, un gènere que va conrear la literatura nord-americana, amb la tradició de les shorts stories. El mercat del llibre no ha d'immobilitzar l'experimentació de formes noves i encara que el conte no és una forma nova, si que és poc abundós en la literatura d'adults. Les històries breus poden ser d'una gran bellesa, o d'una agudesa corprenedora i penso, en aquest moment en l'exquisida literatura breu que va escriure Jorge Luís Borges. En els temps apressats en què vivim ens caldrà d'apuntar, potser, cap a la màxima concentració del pensament, cosa que es dóna en la poesia i en el conte, també.

El llibre del qual parlem consta de 22 contes, capicua, com el titula l'autor i juga palindròmicament amb les paraules i amb el seu sentit, (com podem comprovar enel títol de cada conte p.e. "Ser res", o "Ara Gara", o Llull (que tan es llegeixen d'esquerra a dreta, com de dreta a esquerra). Tal i com ha de ser en un conte, en els relats de Ruiz-Trillo, hi ha un reduït nombre de personatges i una intriga poc desenvolupada que s'encamina ràpidament cap al clímax i al desenllaç final. Evidentment, la concentració -de lloc, temps, acció, personatges- n'és un element dominant i, sovint, un objecte-símbol o una paraula clau és suficient per esparverar i sostenir la curiositat del lector.

Les històries narrades a Vint-i-cua solen ser urbanes, casen amb la vida que porta l'autor al Vallès. Amb tot, hi ha algun relat que situa l'acció a comarques, on el carisma sociable de l'autor no vol excloure els amics que hi té. Si us hagués de parlar de la temàtica, us diria que és ben diversa, enginyosa i divertida. S'hi recull ironia, sap jugar amb el malentès, com a "Piano Naip"; s'hi mou amb gracilitat innocent, amb humor blanc, com a "Bar Àrab"; amb humor sorneguer per recalcar la forma de comportament cínic , poc implicat, o apassionat, com denuncia a "Cívic"; a voltes, juga amb el doble sentit de les paraules, com al conte titulat "Tot", en què, abstractament, empra el vessant homonímic de la paraula gravetat com a definició de conseqüència, d'importància... en contraposició a la definició homònima en el sentit de gravitació, de pes... al·ludint a les lleis de la gravetat; o bé ens explica una història una mica kafkiana, on el narrador implícit dóna veu a una cloïssa, o a un telèfon, com passa al conte " A Torà, Garota". També pot jugar amb utopies com la d'aconseguir pau al món, o amb d'altres desigs no tan utòpics com el d'aconseguir la Independència de Catalunya, com passa a "Català a l'atac". Daniel, a voltes recorre a la imaginació antropomòrfica, com fa a "Tarot" o a "SMS". O s'inventa el somni premonitori d'un nuvi que deixa el lector en suspens, això passa al conte "Es car, Acse". A vegades el relat parteix d'un equívoc , com succeeix a "Cec". Són facècies que fan somriure com a "A Gavà, vaga". En algun altre, tot i el to en divertimento, provoca un punt seriós de reflexió sobre l'enveja i la inconformitat amb el destí, com passa a "Aracne encara".

L'autor caracteritza els personatges dels seus 22 contes centrant-se en la seva vessant psicològica, emprant -normalment- la tercera persona, a manera d'autor omniscient, en què l'autor hi és present però situat al flanc de l'obra, talment com si fos un conferenciant que s'acompanya de diapositives per explicar allò que ha imaginat. Però, en alguns casos, no defuig la primera persona, mitjançant la qual l'autor ens mostra la singularitat de la seva experiència estètica en què la forma i el fons no són tan diferents en cada conte: les estratègies del llenguatge, el fons de la història narrada gairebé com si es tractés d'un còmic sense vinyetes, produeix un efecte únic de gran intensitat. Els 22 contes de Daniel Ruíz-Trillo són analítics, reflexionen sobre un ambient o un caràcter i la seva reacció, que sovint frega l'absurd amb l'humor intel·ligent.

# data[].attributes.attachment_link.description
Daniel Ruiz-Trillo publica 'Vint-i-cua' (Voliana Edicions, 2016), un recull de 22 relats curts que parteixen de palíndroms. L'autor de Vint-i-cua (Voliana Edicions, 2016) " és una persona versàtil, atès que tant ens pot arribar amb poemes d'exquisida sensibilitat o d'expressa ironia, que en podem llegir un article a la revista

# data[].attributes.body
Notícia en aquest diari

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'escriptor rubinenc Daniel Ruiz-Trillo ha publicat una nova obra, un recull de contes sota el títol 'Vint-i-cua'. Es tracta d'un llibre que presenta contes curts i divertits amb crítica social, política i cultural, entre altres, i que tenen la peculiaritat de fer jocs de paraules. "La voluntat del llibre és reflectir la gran riquesa de la llengua", ha explicat l'escriptor de Rubí.

Per aquest motiu, dins del llibre es poden trobar vint-i-dos capítols capicua, alguns dels quals estan escrits tan sols amb paraules monosíl·labes, amb diàlegs amb palíndroms, lectures de doble velocitat o ambiguitats i jocs de paraules. Ruiz-Trillo considera que pot ser un bon llibre per tots els professionals de la llengua i també per pares i mares per treballar la llengua amb els infants.

'Vint-i-cua', editat per Voliana Edicions, es pot comprar a totes les llibreries per 14 euros. Daniel Ruiz-Trillo va presentar el llibre a Rubí ahir a la tarda i durant aquests dies també l'ha presentat en altres poblacions catalanes.

# data[].attributes.attachment_link.title
Daniel Ruiz-Trillo publica el llibre de contes 'Vint-i-cua'

# data[].attributes.attachment_link.description
L'escriptor rubinenc Daniel Ruiz-Trillo ha publicat una nova obra, un recull de contes sota el títol 'Vint-i-cua'. Es tracta d'un llibre que presenta contes curts i divertits amb crítica social, política i cultural, entre altres, i que tenen la peculiaritat de fer jocs de paraules.

# data[].attributes.body
Resenya en aquest web

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Malgrat que la catalanofòbia que, des de Franco i Primo de Rivera fins al Rivera actual, pren tots els colors de la política espanyola, el català és una llengua ben viva, dinàmica i apta per a les ciències i per a la república de les lletres, al contrari del que deia el president espanyol Adolfo Suárez: "El catalán no es una lengua apta para las ciencias". De fet, és superapta per a les lletres i les ciències.

És per això que tants i tants escriptors catalans han jugat amb el llenguatge i amb les paraules: des dels trobadors fins a Màrius Serra, passant per Miquel de Palol, Ricard Ripoll, Perejaume, Vicenç Pagès o Pau Riba, o des d' Enric Casasses i Carles Hac Mor fins a Josep Pedrals, Jordi Vindtró, Víctor Sunyol o Joan Amades.

A tots ells, els dedico aquest conte ple de cap-i-cues:

MON NOM és RAMON OMAR i vaig néixer el 2002. La meva dona, del 1991, es diu IRENE NERI i treballa al diari ARA. Tenim SIS fills: el primer es diu BOB i treballa a AXA, el segon es diu PEP i és fan d'ABBA, la tercera es diu ADA i és seguidora de la ballarina SARA BARAS, la quarta és una monja, li diuen SOR ROS i al convent es passa el dia escoltant LEVEL 42, la cinquena es diu ANNA i als matins treballa a l'ACA i a la tarda a les autopistes, col·locant algun RADAR i algun SOS. El sisè i últim es diiu OTTO i gestiona una empresa de CAIAC a SALÀS. La nostra mascota és un NAN i el seu menjar preferit és un CUC.

# data[].attributes.attachment_link.description
Malgrat que la catalanofòbia que, des de Franco i Primo de Rivera fins al Rivera actual, pren tots els colors de la política espanyola, el català és una llengua ben viva, dinàmica i apta per a les ciències i per a la república de les lletres, al contrari del que deia el president espanyol Adolfo Suá

# data[].attributes.body
Resenya en aquest diari

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
s. pazmanresa 23.09.2016 | 00:00

Un llibre de contes, ple de jocs de paraules: palíndroms, anagrames, equívocs, ambigüitats. Així defineix Daniel Ruiz-Trillo (Barcelona, 1973), professor de català, escriptor i blocaire, Vint-i-cua (Voliana Edicions), que avui presenta a Manresa, a les 7 de la tarda, a la biblioteca del Casino.
Ruiz-Trillo, que ha publicat 10 llibres de poemes i 4 de relats, que edita el blog versos.cat, i que col·labora en diferents mitjans, diu que cada conte dels que formen el llibre "és un exercici d'estil" en el qual casen les històries. Però a l'autor li interessa el "joc" que s'estableix amb les paraules i que el porta a considerar que "la literatura és infinita". Un dels contes està escrit en monosíl·labs i tots els títols són palíndroms.
Aficionat a les columnes que durant els anys 80 i 90 escrivia Màrius Serra a l'antic Avui i que demanava la participació dels lectors, Ruiz-Trillo enviava les seves respostes "en correu tradicional". Va ser la seva primera aproximació als jocs de paraules. Aficionat a la literatura potencial francesa, el moviment d'avantguarda que buscava crear obres utilitzant tècniques d'escriptura limitada (Verbàlia, de Serra en seria un exemple), l'autor barceloní creu que Vint-i-cua està recomanat a qualsevol lector però, sobretot, "al món de l'ensenyament". Ruiz-Trillo estarà acompanyat avui per "amics manresans": Jaume Piquet (poeta), Laura Tomàs (filòloga) i Elies Picanyol (músic).

# data[].attributes.attachment_link.description
s. pazmanresa 23.09.2016 | 00:00 Un llibre de contes, ple de jocs de paraules: palíndroms, anagrames, equívocs, ambigüitats. Així defineix Daniel Ruiz-Trillo (Barcelona, 1973), professor de català, escriptor i blocaire, Vint-i-cua (Voliana Edicions), que avui presenta a Manresa, a les 7 de la tarda, a la biblioteca del Casino.

# data[].attributes.body
Entrevista a la ràdio

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Usamos cookies para que la web funcione, personalizar contenido, analizar trafico, mostrar anuncios personalizados y para integrar redes sociales. Compartimos información con nuestros partners de analítica, publicidad y redes sociales para el registro. Si pulsas "Aceptar" o continuas navegando, aceptas su uso.

Más Información Accept

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen and download Podcast Daniel Ruiz-Trillo's episodes for free. Vint-i-cua a Ràdio Estel, al programa fórmula Estel, del matí del 3 de novemdre de 2016. Entrevista a l'autor del llibre, Daniel Ruiz-Trillo. P... Podcast: Podcast Daniel Ruiz-Trillo. Channel: Daniel Ruiz-Trillo. Time: 59:59 Uploaded 03/11 a las 22:26:08 13603175

# data[].attributes.body
Article d'en Matthew Tree

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Atès que a Catalunya la venda de llibres ha caigut un 48% al llarg dels últims anys, no crec que calgui que demani disculpes a ningú per fer publicitat descarada d'unes cinc obres de ficció, algunes conegudes, algunes no tant. Obres com ara el nou llibre de Joan-Lluís Lluís, El navegant (Proa), que s'ubica al segle XIX i parla d'un personatge que té el do d'aprendre un idioma sencer en el moment d'aprendre'n un sol mot; a més a més, amagada darrere aquesta premissa intrigant hi ha una crítica duríssima -i magnífica- de la salvatgeria de l'estat colonial francès. Els lectors que volen contes en comptes de novel·les tenen dues opcions tan interessants com infravalorades: l'últim recull de Daniel Ruiz-Trillo, Vint-i-Cua (Voliana), que conté 22 relats amb uns tocs surrealistes sorprenents. D'altra banda, el nou recull de Daniel Bardera, Nens de Llet (El Cep i la Nansa), és una mostra més de l'habilitat d'aquest autor originalíssim a l'hora de convertir contes quasiinfantils en mostres de la crueltat latent -tan sovint obviada- dels humans. D'altra banda, la primera novel·la de la Carmen Amorós, Ales de Vidre (Stonberg), narra els intents d'una periodista d'escriure una novel·la: uns intents que acaben convertint-se en tota una aventura imaginativa. I finalment, hi ha l'última novel·la del Jordi Cussà, El trobador Cuadeferro (l'Albí), basada en la vida de Guillem de Berguedà: una celebració pasoliniana del sexe, del mam, de l'honor i de la vida mateixa. Bon Nadal.

# data[].attributes.attachment_link.description
Atès que a Catalunya la venda de llibres ha caigut un 48% al llarg dels últims anys, no crec que calgui que demani disculpes a ningú per fer publicitat descarada d'unes cinc obres de ficció, algunes conegudes, algunes no tant.

# data[].attributes.body
Festival Poemestiu per a la mainada a Roses '17

# data[].attributes.attachment_link.title
El Poemestiu s'obre al públic infantil amb la celebració del Poemestiuet

# data[].attributes.body
Festival Poemestiu 2017

# data[].attributes.body
Festival Poemestiu 2016 a Tramuntana

# data[].attributes.attachment_link.title
El Poemestiu 2016 acomiada l'edició 2016 a Darnius

# data[].attributes.attachment_link.description
La sisena edició del Festival Poemestiu dedicat a la poesia en català s'ha acomiadat a Darnius. L'any vinent es vol expandir per la Catalunya Nord. http://www.tramuntanatv.com http://www.facebook.com/tramuntanatv http://www.twitter.com/tramuntana_tv

# data[].attributes.body
Festival Poemestiu 2017 a Empordà TV

# data[].attributes.attachment_link.title
Es presenta la setena edició del Poemestiu

# data[].attributes.body
Festival Poemestiu 2016 a Roses a Empordà TV

# data[].attributes.attachment_link.title
El Festival de Poesia de l’Empordà, Poemestiu, torna a Roses per segon any

# data[].attributes.body
Cançó d'en Javi Jareño, amb lletra meva (un poema del "Suaus")

# data[].attributes.body
Presentació del "Suaus" a l'Ikigai de Figueres

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Presentació-vermut del llibre "Suaus", de Daniel Ruiz-Trillo
Presentat per Montse Cufí

Dia: dissabte 2 de novembre

Hora: 12:00 h.

Lloc: L'ikigai (Ronda de Mossèn Cinto Verdaguer, 32, Figueres)

# data[].attributes.attachment_link.title
Presentació-vermut del llibre "Suaus", de Daniel Ruiz-Trillo

# data[].attributes.attachment_link.description
Presentació-vermut del llibre "Suaus", de Daniel Ruiz-Trillo Presentat per Montse Cufí Dia: dissabte 2 de novembre Hora: 12:00 h. Lloc: L'ikigai (Ronda de Mossèn Cinto Verdaguer, 32, Figueres)

# data[].attributes.body
Festival Poemestiu 2016

# data[].attributes.body
Un altre bloc meu

# data[].attributes.body
Les seves 50 cançons

# data[].attributes.body
Sigues la llum que en la nit m'arrecera

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
T'imagines un món d'amor, fet a la teva mida i on et sentis lliure i joiós? On tot és posssible si ho intentes i si ho fas amb el cor generós i la mirada neta?

Si has arribat fins aquí, ets un escollit i et pots sentir afortunat de tenir l'enorme privilegi de poder viure i conviure en primera persona amb aquesta parella tan meravellosa que volen omplin l'univers d'amor.

Des dels "guachinches" fins a l'Empordà i des del bressol fins a l'escola, deixa't portar per tots els sentits i viu cada dia com si fos el darrer i aquest, justament aquest, com si fos el primer.

# data[].attributes.attachment_link.description
T'imagines un món d'amor, fet a la teva mida i on et sentis lliure i joiós? On tot és posssible si ho intentes i si ho fas amb el cor generós i la mirada neta?

# data[].attributes.body
Les cançons que més estimem

# data[].attributes.body
El bloc sobre "La llengua de les retransmissions esportives"

# data[].attributes.attachment_link.description
el lèxic del futbol,la llengua de les retransmissions esportives,ràdio