# data[].attributes.body
One visoko pozicionirane pojedince u društvu, BEZ ZAREZA koji se izdižu iznad drugih, Tin Ujević je opisao je u misaonoj pjesmi "Visoki jablani" iz zbirke "Auto na korzu" 1932. godine. Jablane je iskoristio kao metaforu za izdvojene pojedince koji "šire obzore"," imaju snagu vjere", "oni imaju polet orlova, srčanih zračnih ptica". Brojnim kontrastima Ujević je čitateljima pokušao dočarati uzvišenost, a u isto vrijeme neshvaćenost tih posebnih pojedinaca, bajkovitih jablana koji dotiču nebo, a veoma su usamljeni - "Ali za svoju snagu oni su zahvalni patnji", odnosno osjećaju uzvišene patnje,  NE TREBA ZAREZ jer se ističu od svih drugih, što im donosi osjećaj ponosa, ali zbog toga i pate, jer su svi drugi "ispod" njih. Tematiku ove pjesme usporedio bi BIH s romanom Fjodora Mihajloviča Dostojevskog - NE TREBA CRTICA  "Zločin i kazna", u oba djela, jablani i Raskoljnikov, neshvaćeni su u društvu zbog svojih karaktera, razmisljanja i ciljeva, a također su i opisani kao posebni pojedinci, Raskoljnikov sam sebe tako opisuje, dok su jablani kroz pjesmu tako prikazani metaforički. Na kraju romana Raskoljnikov je svojim osebujnim karakterom pao na samo dno društva, dok su u Ujevićevoj pjesmi jablani i dalje ti "visoki" pojedinci u društvu, a i sam je Raskoljnikov je prikazan kao konkretan lik posebnog pojedinca, dok su jablani prikazani metaforički i to su glavne razlike ovih djela slične tematike.

# data[].attributes.body
Tin Ujević u priloženoj pjesmi univerzalne tematike opisuje jablan koji je simbol za izdvojene pojedince koje svijet ne razumije, a takvih je bilo mnogo u svjetskoj književnosti. Tematika je univerzalna zato što opisuje općenito pjesnika na početku 20. stoljeća. Pjesnike tog vremena nitko ne shvaća pa se radi toga mnogi okreću alkoholu i prostituciji, a neki čak vrše i samoubojstvo. Ovakvom tematikom bavio se i Antun Branko Šimić.  On u svojoj pjesmi Pjesnici, koja se nalazi u njegovoj zbirci pjesama Preobraženja, također pjesnike opisuje kao izdvojene pojedince koje svijet ne razumije. Također zarez oba pjesnika koriste astralni motiv zvijezde kao simbol nečega duhovnog. S jedne strane Pjesnici su napisani u slobodnom stihu i direktno su upućeni pjesnicima, a s druge strane Visoki jablani napisani su vezanim stihom te je uveden simbol jablana za pjesnika.

# data[].attributes.body
„Oni imaju visoka čela, vijorne kose, široke grudi;/ od gromora njina glasa šuma i more se budi,/ a kada rukom mahnu, obzori svijeta se šire/ i bune, i prodiru uvis, u etire. ”, početni su stihovi misaono-refleksivne pjesme Visoki jablani, koja je objavljena u zbirci Auto na korzu 1932. godine te pripada drugoj fazi pjesnikova stvaralaštva koje karakterizira osjećaj prkosa, snage, životnosti i povratak vjere u čovjeka. Pjesma je napisana za vrijeme razdoblja hrvatske književnosti od 1914. do 1952. godine. Autor je ove pjesme je najpoznatiji hrvatski književni boem svoga vremena, Augustin Josip Ujević, odnosno kako ga svi prepoznaju, Tin Ujević. Pjesma je sastavljena od osam strofa nejednake duljine, pisana je slobodnim stihom, a rima je uglavnom parna, iako se ponekad prenosi iz strofe u strofu. Temeljni je stilski postupak je kontrast koji ima povezanosti sa samom temom pjesme. Dakle, tema je kontast između genijalnih pojedinaca i običnih ljudi te kako je njihov odnos pun nerazumijevanja: „Mi stupamo bijelim dolom u tišini,/ oni, sami, gordi, dršću u visini,” Nadalje, važno je istaknuti motiv visokih jablana kao simbola za izdvojene pojedince koje svijet ne razumije, a Ujević ih prikazuje nizom vizualnih i auditivnih slika te su tako personificirani: „Oni imaju visoka čela,vijorne kose, široke grudi” Genijalnost izdvojenih pojedinaca rezulat je duboke patnje: „ljudi svojih djela, djeca svojih ruku,/ rođena u plaču, sazrela u muku“ Također, važno je spomenuti motiv zvijezde kao ideala kojim se izdvaja iz svijeta puna nerazumijevanja. Dakako, Ujević nije jedini koji je u svojem stvaralaštvu imao motiv zvijezde, nego i Antun Branko Šimić. Najbolji je primjer je Opomena, također misaono-refleksivna pjesma koja je objavljena u zbirci Preobraženja 1920. godine te je isto tako napisana za vrijeme razdoblja hrvatske književnosti od 1914. do 1952. godine. Pjesnik je u njoj zaokupljen čovjekovom sudbinom, prevladavaju motivi života i smrti, a čovjek može nadvladati prolaznost ako živi ispunjenim životom. Nadalje, pjesma nema interpunkcije, što je velika razlika s obzirom na Ujevićevu pjesmu. Također, Šimićeva pjesma ima slobodan stih, dok Ujevićeva ima vezani stih. Jedna je zanimljiva sličnost ovih pjesama je da obje završavaju riječju zvijezda.

# data[].attributes.body
Najpoznatiji književni boem svog vremena, Tin Ujević, napisao je zbirku pjesama Auto na korzu 1932. godine u kojoj je objavio pjesmu Visoki jablani. Pjesma se temelji na usporedbi običnih ljudi koji ne razumiju drugačije, genijalne pojedince. Visoki jablani zapravo su pjesnici koji streme visinama, a svijet ih ne podržava: „A kada rukom mahnu, obzori svijeta se šire/ i bune, i prodiru uvis, u etire“. ZAREZ UNUTAR NAVODNIKA, PAZI! Antun Branko Šimić napisao je pjesmu Pjesnici sa sličnom tematikom kao i Tin Ujević koju je objavio u svojoj jedinoj i prvoj zbirci pjesama slobodnog stiha Preobraženja. Šimić navodi kako su pjesnici čuđenje i vječno treptanje: „Pjesnici su čuđenje u svijetu/ pjesnici su vječno treptanje u svijetu. " Šimić je pisao slobodnim stihom, nije koristio interpunkcije i strofe su nejednake duljine, a Ujević vezanim stihom, koristio je interpunkcije ( točke i zareze) i strofe su nejednake duljine (dva katrena, jedna tercina i pet pentastiha).

# data[].attributes.body
Temu posebnih pojedinaca odbačenih i neshvaćenih od ostatka društva protumačio je Tin ujević u pjesmi Visoki jablani koju je smjestio u svoju zbirku „Auto na korzu“ . U toj pjesmu protumačio je život pojedinaca koji su se po svom mišljenju izdigli iz društva, ali su u tim visinama i vrlo usamljeni. ODLIČNO! Tematikom posebnih i običnih pojedinaca bavio se na neki način i Fjodor Mihajlović RUSI IMAJU Č Dostojevski u svom psihološkom romanu Zločin i kazna gdije glavni lik Raskoljnikov za sebe misli da spada u skupinu posebnih pojedinaca koju je on sam napravio. No razlika između Ujevićevih jablana i Raskoljnikova je u tome je što su se jablani svojim radm uzdigli iz siromaštva u visine te tamo žele povesti i ostatak društva, a Raskoljnikov je ubojstvom stare lihvarice htio dokazati da je poseban te da može voditi društvo u kojemu živi. Ali kako su jablani ne shvaćeni neshvaćeni u društvu tako je i Raskoljnikov naum i uopće podjela ljudi na neobične i obične neshvaćena.

# data[].attributes.body
Postojanje izvrsnih pojedinaca i njihova odbačenost od ostatka svijeta, svevremenska je tema koju Ujević unosi u svoju pjesmu „Visoki jablani“ koja pripada njegovoj zbirci pjesama „Auto na korzu“ iz 1932.godine. Ujević personificirajući jablane („Oni imaju visoka čela, vijorne kose, široke grudi, …) predočuje pjesnike kao izvrsne pojedince koji se ne uklapaju u ovaj svijet i izazivaju čuđenje, a upravo oni vode svijet. U pjesmi koristi mnogo kontrasta kako bi predočio čitatelju izvrsne pojedince koji žive u svijetu običnih ljudi koji ih ne razumiju. („Ali, za svoju snagu oni su zahvalni patnji, / bijedi, sužanjstvu, gladi i njinoj crnoj pratnji.“) Nesrazmjer među običnima i izvrsnima jasno je predočio u sedmoj strofi u kojoj kaže: „Mi stupamo bijelim dolom u tišini, / oni, sami, gordi, dršću u visini,“. Ova pjesma je izrazito slična Šimićevoj pjesmi „Pjesnici“ iz zbirke „Preobraženja“ upravo zbog svoje svevremenske tematike u kojoj se u svijetu izdvajaju pojedinci koji ne pripadaju ovom svijetu i ne bivaju prihvaćeni od samog svijeta. Motivom zvijezda kao ideala kojim se izvlači iz ovog svijeta punog nerazumijevanja, Ujević svoju poeziju povezuje sa Šimićem. (… a nad njima sunca: samo zvijezde, zvijezde!“) Ovaj vječni problem nesrazmjera među ljudima u svijetu, ostat će još dugo vremena ne rješiva enigma i snažna inspiracija pjesnicima u budućnosti.

# data[].attributes.body
1932. objavljena je pjesma Tina Ujevića , Visoki jablani ,u kojoj opisuje pojedince koji nisu prihvaćeni od društva. On ih predstavlja kao osjećajne i osjetljive ljude koji se nalaze na višem položaju od drugih , siromašnih, te teže idealima koji nisu shvaćeni. Takvi su ljudi su usamljeni zbog svog pogleda na svijet te su često ismijavani ili ne voljeni. Za neke su motivacija i nada, a za neke izvor ljubomore. Oni žele biti prihvaćeni, ali sami dršću u visini. Djelo koje povezujem s Visokim jablanima je Albatros Charlesa Baudelairea čija je tema također položaj pjesnika u društvu kao neshvaćenih pojedinaca. Baudelaire ih uspoređuje s pticom albatros koja zbog velikih krila, jer teži visinama, teško hoda i snalazi se u svakodnevici. Kao i u Visokim jablanima, izloženi su podrugivanju i odbijanju od strane društva.

# data[].attributes.body
Visoki jablani pjesma je univerzalne teme. Ujević kao pjesnik često nije bio shvaćen u društvu i u krugovima kojima se kretao pa je vrlo vjerojatno iz tog razloga i napisao ovu pjesmu. Pjesma govori o pjesnicima, odnosno o problemima s kojim se oni susreću tijekom života. Stoga ih je Ujević usporedio s jablanima, koji su biljke koje izrastu u vrlo visoke visine, PLEONAZAM - samo u visine napiši što je poveznica između pjesnika i jablana jer i oni rastu u visine , razvijaju se te su često na tom putu usamljeni i neshvaćeni. Ujević je u ovoj pjesmi jablane opisao sljedećim stihovima: „Oni imaju visoka čela, vijorne kose, široke grudi; / od gromora njina glasa šuma i more se budi“ . TOČKA IDE UNUTAR NAVODNIKA!!! Ovim stihovima prikazuje pjesnike kao pojedince koji se razlikuju od obična čovjeka. Zatim u jednoj od sljedećih strofa opisuje nerazumijevanje obična čovjeka: „ Ali u samoći njihova je glava / ispravna i čista povrh mračne rulje / gdje ih ne razumiju glupani i hulje“. TOČKA!!! Tema ovo pjesme je univerzalna zato što se mnogi pjesnici i pisci kroz povijest susreću s vrlo sličnim predrasudama pa tako još jedan hrvatski pjesnik naziva Antun Branko Šimić nailazi na iste predrasude. Pjesmom Pjesnici, Šimić je također opisao probleme jednog pjesnika. Stihom: „Pjesnici su čuđenje u svijetu“ , on zapravo pokazuje različitost pjesnika kao pojedinca i obična čovjeka te međusobno nerazumijevanje, kao što je i Ujević tu učinio u svojoj pjesmi. Također u obje se pjesme se spominje patnja kroz koju pjesnici prolaze, kod Ujevića je to stih: „ Ali, za svoju snagu oni su zahvalni patnji, / bijedi, sužanjstvu, gladi i njinoj crnoj pratnji“ te kod Šimića: „ Naslonivši uho / na ćutanje što ih okružuje i muči“ . TOČKA! Na kraju smatram da je ova pjesma zapravo svevremenska jer oduvijek postoje razlike među ljudima ,  a na nama je samima da prihvatimo stanje ili da se izborimo za nešto više.

# data[].attributes.body
1932. objavljena je pjesma Tina Ujevića , NE TREBA ZAREZ  Visoki jablani , NE TREBA ZAREZ u kojoj opisuje pojedince koji nisu prihvaćeni od društva. On ih predstavlja kao osjećajne i osjetljive ljude koji se nalaze na višem položaju od drugih , siromašnih, NE ZAREZ ISPRED I, PA, TE, NI, NITI! te teže idealima koji nisu shvaćeni. Takvi su ljudi su usamljeni zbog svog pogleda na svijet te su često ismijavani ili ne voljeni nevoljeni . Za neke su motivacija i nada, a za neke izvor ljubomore. Oni žele biti prihvaćeni, ali sami dršću u visini. Djelo koje povezujem s Visokim jablanima je Albatros je Charlesa Baudelairea čija je tema također položaj pjesnika u društvu kao neshvaćenih pojedinaca. Baudelaire ih uspoređuje s pticom albatros koja zbog velikih krila, jer teži visinama, teško hoda i snalazi se u svakodnevici. Kao i u Visokim jablanima, izloženi su podrugivanju i odbijanju od strane društva.

# data[].attributes.body
1932. objavljena je pjesma Tina Ujevića , NE TREBA ZAREZ Visoki jablani ,u kojoj opisuje pojedince koji nisu prihvaćeni od društva. On ih predstavlja kao osjećajne i osjetljive ljude koji se nalaze na višem položaju od drugih , siromašnih, NE ZAREZ ISPRED TE te teže idealima koji nisu shvaćeni. Takvi su ljudi su usamljeni zbog svog pogleda na svijet te su često ismijavani ili ne voljeni nevoljeni. Za neke su motivacija i nada, a za neke izvor ljubomore. Oni žele biti prihvaćeni, ali sami dršću u visini. Djelo je koje povezujem s Visokim jablanima je Albatros Charlesa Baudelairea čija je tema također položaj pjesnika u društvu kao neshvaćenih pojedinaca. Baudelaire ih uspoređuje s pticom albatros koja zbog velikih krila, jer teži visinama, teško hoda i snalazi se u svakodnevici. Kao i u Visokim jablanima, izloženi su podrugivanju i odbijanju od strane društva.

# data[].attributes.body
Tematika pjesme „Visoki jablani“ iz zbirke pjesama „Auto na korzu“ temelji se na izdvojenim pojedincima te ona zasigurno nije novost. No kako je ona prikazana zarez definitivno je jedinstveno. Tin Ujević je kroz prirodu Tin Ujević u prirodi je..., visoke jablane, opisao kakvi su to izdvojeni pojedinci koje svijet ne razumije. Kao simbol je postavio postavio je upravo prirodu koja čini čitav svijet. U tome se očituje da su pojedinci upravo te iznimke koje su pokretači čitavoga svijeta. Njihovo jedinstvo, koje je često osuđivano, je posebnost posebnost je koja „drži svijet na životu“. Visoki jablani koji su u ovoj pjesmi dobili osobine kako bi opisali te izdvojene pojedince prikazani su kao idealni zarez odnosno prekrasni: „Oni imaju visoka čela, vijorne kose, široke grudi“, „Oni imaju polet orlova, srčanih zračnih ptica…“. BEZ TOČKE, VEĆ IMAŠ TROTOČJE!!!Osim prikazanih pozitivnih osobina pojedinaca, prikazani su i kontrasti kojima se razlikuju pojedinci od svakodnevnih ljudi. Upravo su kontrasti ti koji govore kako je svijet u rukama pojedinaca koju su gotovo stalno osuđivani. DVOTOČJE „Mi stupamo bijelim dolom u tišini,/oni, sami, gordi, dršću u visini…“ ZAREZ temeljna je pjesnička figura koja prikazuje kontrast. Univerzalnost tematike je očitovana očitovana je upravo u konceptu djela i odabiru pojedinih riječi i simbola. Kao djelo slične tematike za primjer možemo uzeti Šimićevu pjesmu „pjesnici“ Pjesnici iz zbirke „Preobraženja“. Oba pjesnika iznose činjenice, kojima u svijetu postoje pojedinci koji su često izopćeni iz društva. Tako čak imaju i zajednički simbol zvijezde: „…a nad njima sunca: samo zvijezde, zvijezde!“, kao ideala kojima se pojedinci izdvajaju iz svijeta neshvaćeni i odbačeni. Dakle ZAREZ univerzalnost se očituje u mnogobrojnim elementima, ali ona nije ne poveziva NEPOVEZIVA sa  nekim ostalim djelima, već je tema svevremena. Jedinstvena svojom strukturom, simbolima i koncepcijom izdvaja se iz svakodnevice i odmiče od uobičajene koncepcije te upravo to čini njenu tematiku univerzalnom.

# data[].attributes.body
Visoki jablani

Augustin (Tin) Ujević

Tin Ujević izabrao je motiv visokih jablana kao simbol za svoju pjesmu u kojoj želi pozornost skrenuti na pojedince koje svijet ne razumije.Isprva se čini kako Ujević opisuje drveće,no simbolika pjesme je mnogo mnogo je dublja dvotočje .,,Njina muška desna neprestano zida/dvore čovječanstva.'' Ovim stihom Ujević govori da su baš ti pojedinci temelj čovječanstva.U sljedećoj strofi Ujević objašnjava najveće suparnike tih pojedinaca,odnos druge ,,obične'' ljude koji nisu svijesni svjesniuloge tih pojedinaca:

Ali u samoći njihova je glava

Gdje ih ne razumiju glupani i hulje

Ispravna i čista povrh mračne rulje

Kao vršak divnih,zelenih jablana

Režući do munje vedri obzor dana

Ova je pjesma zapravo zahvala tim pojedincima koji se ne obaziru na nerazumijevanje svijeta,već ostaju dosljedni sebi i svojim stavovima.Ujevićev se stav o ovim pojedincima najbolje uočava u sljedećim stihovima: ,,Mi stupamo bijelim dolom u tišini,/oni,sami,gordi,dršću u visini.'' Ovim je stihovima Ujević iskazao svoje poštovanje prema Njima,u ime svih ljudi (pa i onih koji ih,zato što ih ne razumiju,osuđuju).Obrađujući temu ,,posebnih pojedinaca'' koji se istiću u masi, odmah se prisjećamo romana ruskog pisca Fjodora M. Dostojevskog: ,,Zločin i kazna.'' Dostojevski je za glavnog lika navedenog romana uveo Raskoljnikova koji sam sebi pokušava dokazati da baš on spada u skupinu ,,posebnih.''Raskoljnikov,dakle,također ljude dijeli na obične i posebne.Razlika je u tome što Raskoljnikovi ,,posebni pojedinci'' ubijaju i ne obaziru se na savjest(zato Raskoljnikov ubija lihvaricu Aljonu),dok Ujević takve zle ljude svrstava u ,,obične.'' Ujević posebne pojedince opisuje kao dobre ljude koji se istiću u masi loših: ,,I gdje tinja savjest,kao iskra sveta/oko njih se kupi orijaška četa).

# data[].attributes.body
Univerzalnost polaznog teksta bih objasnio objasnio bih ponajprije u tome što je Ujević najveće pjesničko ime u hrvatskoj književnosti 20. stoljeća i s pravom se smatra visokim jablanom, živio je neurednim životom bez stalnog prebivališta, često je znao spavati s ostalim beskućnicima na klupi. NEPOTREBNO! Ujević je bio poseban i neshvaćen, a posebno me se dojmila njegova rečenica: „Kako je teško biti slab, /kako je teško biti sam, /i biti star, a biti mlad!“ Tin, kosim crtama odvajaš stihove! U svom ne tako dugom životu proputovao je dosta Europe i ostavio veliki trag na moderniju hrvatsku književnost jer je prvi spojio hrvatsku tradiciju s modernim europskim pokretima. Polazni tekst usporedio bi  JA BIH s pjesmom Albatros francuskog romantičara Charlesa Baudelairea jer obje pjesme imaju sličnu temu. Prva sličnost ove dvije pjesme je da oba autora uspoređuju neshvaćene s pticama, Ujević s orlovima srčanim zračnim pticama, a Baudelaire s albatrosima vladarima neba. Ono što je različito su vremena vremena su  u kojima su pjesme nastale, Ujević svoju pjesmu piše 1932. u razdoblju hrvatskog ekspresionizma, a Baudelaire svoju piše u drugoj polovini 19. stoljeća. Još jedna razlika koju bih naveo je ta da Baudelaire kao neshvaćene ističe samo pjesnike, a Ujević osim pjesnika ističe i ostale pojedince koji se izdvajaju. Zadnja sličnost je ta da oba pjesnika smatraju da su neshvaćeni pojedinci oni koji vode svijet, Baudelaire im daje carski rod, a Ujević kaže da je izdvojenost tih genijalaca patnja, ali bez obzira na to oni vode svijet dok ih drugi osuđuju.

# data[].attributes.body
Pjesma Tina Ujevića govori o pojedincima koji su neshvaćeni i odbačeni u društvu, a pri tome te osobe označava simbolom ''visoki jablani'', pjesma istoimenog naziva nalazi se u zbirci pjesama ''Auto na korzu''. Ujevićeve neshvaćene pojedince možemo usporediti s Raskoljnikovim, glavnim likom iz djela Zločin i kazna. Razlike su koje možemo uočiti su da je Raskoljnikov opisan kao konkretna osoba, a Ujević je pojedince opisao kao jablane, te još možemo uočiti da je Raskoljnikov htio biti na vrhu podjelivši osobe na ''obične'' i ''neobične'', a na kraju je pao na dno psihički i otišao je u zatvor nakon što je ubio babu i njegovu sestru, a Ujevićevi su jablani su pojedinci koji su na vrhu i žele ostati tamo. Svako ima nešto slično i zajedničko tako kod ovih likova ? možemo uočiti da su ''jablani'' neshvaćeni u društvu i usamljeni, kod Raskoljnikova možemo također to zaključiti jer drugi nisu shvaćali njegovu podjelu ljudi. Ujević je ''visoke jablane'' opisivao kao posebne pojedince, a Dostojevski Raskoljnikova kao posebnog pojedinca koji je mislio da je stvoren za velike stvar

# data[].attributes.body
Pjesma Visoki jablani velikog hrvatskog pjesnika i boema i  iz Vrgorca Tina Ujevića utjelovljenje je mnogih tipova njegovog njegova stila pisanja. Ojesma je puna alegorije i metafore. Počinješ istim riječima Pjesmu je objavio u svojoj zbirci pjesama „Auto na korzu“ iz 1932. godine. Glavni motiv u pjesmi su glavni su motiv... jablani koji predstavljaju običnog čovjeka, koji „šire obzore“, „imaju polet orlova“ , to jest ne razumljivi su od strane drugih ljudi od drugih ljudi, ZABORAVI OD STRANE!!!, predstavljaju nešto posebno i neshvatljivo zarez iako predstavljaju elitizam. Ujević ih prikazuje mnogim vizualnim i auditivnim slikama:imaju ljudske osobine kao na primjer:“Oni imaju visoka čela,vijorne kose, široke grudi“. TOČKA JE UNUTAR NAVODNIKA, LUKA; PAZI!!! Figura kojom se koristi u pjesmi je kontrast .Budući da je tema pjesme univerzalna, u hrvatskom se pjesništvu javljaju pjesme slične tematike. Jedna od takvih je i  jedna je od takvih pjesma Antuna Branka Šimića „Pjesnici“ koja na „šimićevski“ ne trebaju navodnici način opisuje položaj pjesnika u društvu. Šimić se ne koristi metaforama poput Ujevićevih „jablana“ , nego slobodno govori kako su „pjesnici čuđenje u društvu“ te na svoj način govori ono što i Ujević. Razlika između ove dvije pjesme je ta što Šimić svoje „pjesnike“ opisuje kao neshvaćene i kao čuđenje u svijetu, a Ujević kao ljude koji su izloženi patnj, bijedi, sužanjstvu....

# data[].attributes.body
Univerzalnost tematike polaznog teksta je život život je pojedinaca koje svijet ne razumije i njihova genijalnost rezultat je njihove duboke patnje zarez makar takvi pojedinci vode čovječanstvo zarez iako ih ljudi osuđuju. Ujević ih opisuje kao visoke jablane koji imaju visoka čela, vijorne kose i široke grudi. Djelo slične tematike bi bilo Zločin i kazna. U tome djelu Fjodor Mihajlovič Dostojevski dobro opisuje Raskoljnikova koji želi sam sebi dokazati da je jedan od neobičnih ljudi, oni onih koji krše zakon i koji imaju pravo na neposluh i pravo na zločin bez posljedica kao npr. Napoleon u njegovoj teoriji, ali nakon izvršenog zločina je shvatio shvatio je da je običan čovjek poput ostalih i da ga taj zločin koji je počinio ga izjeda toliko da je i fizički obolio. On je zapravo ostao neshvaćen poput Ujevićevih „jablana i ljudi su ga odmah osuđivali, ali bitna je ta jedna osoba koja te neće osuđivati, koja će stati na našu stranu, u Raskoljnikovom slučaju je to bila Sonja Marmeladova dok „visoki jablani“ nisu imali nikoga tko je stao uz njih.

# data[].attributes.body
Raznovrsnost uloga određenih pojedinaca u suvremenom društvu je doista neopisiva doista je . Svaka osoba stoji za sebe te sa sobom nosi svoju životnu priču. Jedina iznimka ovdje su pjesnici ,ti pjesnici su ti su pjesnici  degradirani od društva, smatra ih se drugačijima, ponekad neshvatljivima .O tim neshvaćenim pjesnicima piše i sam Augustin Ujević, najpoznatiji hrvatski boem, ne treba zarez u svojoj zbirci pjesama „Auto na korzu“ iz 1932. godine. Ujevićevi „jablani” su socijalno socijalno su osjetljivi ljudi, ne treba zarez koji unatoč postignućima imaju na umu one koje su ostavili u gorem položaju, pa im pokušavaju pomoći. No, oni trpe i zavidne poglede iz „nizina”, ne zarez ispred pa pa je samoća ponekad i najbolje rješenje: „Ali u samoći njihova je glava/ ispravna i čista povrh mračne rulje/ gdje ih ne razumiju glupani i hulje”. TOČKA IDE UNUTAR NAVODNIKA, PAZI! Najveća patnja jablana je najveća je patnja neshvaćenost, ali i nemoć da uzdignu kolektivni “mi” do istih tih visina. „Mi stupamo bijelim dolom u tišini“, a oni ostaju u visini, “a nad njima sunca: samo zvijezde, zvijezde!”. TOČKA! Budući da je tematike pjesme doista bezvremenska te univerzalna zarez zbog inerzije postoje još mnogi primjeri slične teme kao i na primjer Šimićeva pjesma „pjesnici“ Pjesnici koja na jednostavniji te sažetiji način opisuje život pjesnika u društvu, Simić se ne koristi metaforama jablana,već izjavljuje da „pjesnici su čuđenje u društvu“.Do danas pjesnici te općenito umjetnici stvaraju jednu posebnu skupinu ljudi koji sa svojim raznim idejama te postignućima znaju biti doista neshvatljivi.

# data[].attributes.body
Najvećem pjesničkom imenu u hrvatskoj književnosti 20. stoljeća, Tinu Ujeviću, pripada ova posebna refleksivna pjesma naziva Visoki jablani. Svoju pjesmu koja tematizira izdvojene pojedince koje svijet ne razumije, objavio je 1932. u svojoj zbirci pjesama Auto na korzu. Ujević je svoje istaknute pojedince usporedio s visokim jablanima i pjesničkim slikama im dao dao im  još veću posebnost. Pjesnik u pjesmi piše da je razlog snage svih izdvojenih zapravo duboka patnja: „Ali, za svoju snagu oni su zahvalni patnji,/ bijedi, sužanjstvu, gladi i njinoj crnoj pratnji.“ Temeljna je pjesnička figura ove pjesme kontrast genijalnih pojedinaca i svijeta običnih ljudi. Univerzalnost ove pjesme je ista ista je kao i univerzalnost svih istaknutih pojedinaca, teško ju je razumjeti bez da znaš njenu poruku. Pjesma se sastoji od osam strofa nejednake duljine, pisana je slobodnim stihom, a rima je parna. Pjesmu Visoki jablani možemo usporediti sa Šimićevom pjesmom Pjesnici jer je i Šimić u svojoj pjesmi pokušao prikazati razliku između svijeta običnih ljudi i genijalnih pojedinaca. Šimićevi su genijalni pojedinci su, za razliku od Ujevićevih, svi pjesnici: „Pjesnici su čuđenje u svijetu“. Šimićeve pjesme nisu sadržavale interpunkciju te su pisane slobodnim stihom što se za Ujevića ne može reći.

# data[].attributes.body
Pjesma Visoki jablani  hrvatskog modernističkog  pjesnika Tina Ujevića obuhvaća sve tipove njegovog njegova stila od otvorenog stiha koji svojim intelektualnim sadržajem zrači modernom pa do zatvorenih formi koje su ispunjavale njegove unutarnje tjeskobe i filozofska razmišljanja o svijetu. Jablani simboliziraju određene snažne, moćne osobe DVOTOČJE  „…ali za svoju snagu oni su zahvalni patnji“ Također Ujević u ovom alegorijskom djelu veliča simbol jablana gomilom  mnoštvom hiperbola „oni imaju polet orlova..“. NE DVIJE TOČKE, SAMO JEDNA UNUTAR NAVODNIKA!!! Pjesnik je izabrao motiv jablana kao poveznicu sa čvrstim, visokim stablom koji niče od zemlje prema visinama te se ističe u mnoštvu. Ta visina i moć izolira ih od ostatka i čini neshvaćenima u društvu, BEZ ZAREZA, SAMO DVOTOČJE „Ali u samoći njihova je glava ispravna i čista povrh mračne rulje gdje ih ne razumiju glupani i hulje.“ Ovu pjesmu najbolje bih usporedio s pjesmom Pjesnici Antuna Branka Šimića. Obje pjesme govore o posebnim ljudima koji nisu „obični“. Razlika je između ove dvije pjesme je ta što Ujević govori kako nagrađeni bivaju samo neki koji se trude UVIJEK ZAREZ ISPRED A, ALI, NEGO, NO, VEĆ a Šimić pjesnike opisuje kao neshvaćene i čudne ljude.

Mihael Benčić

# data[].attributes.body
Hrvatsku književnost 20.stoljeća obilježio je pjesnik Tin Ujević koji istodobno povezuje tradiciju i moderne europske pokrete.Naime zarez on je u pjesmi Visoki jablani istaknuo pojedince koji nigdje ne pripadaju i koje nitko ne razumije, a objavljena je 1932. u zbirci pjesama Auto na korzu.Cijela pjesma je cijela je pjesma simbolika u kojoj,kao što sam navela,visoki jablani predstavljaju ljude koji nisu prihvaćeni.Opisi su pojedinaca na kojem možemo uočiti različitost su:"Oni imaju visoka čela,vijorne kose,široke grudi",također prikazani su kao pojedinci koji vode čovječanstvo zbog svoje genijalnosti,ali su jako često osuđivani.Kroz cijelu pjesmu NE KROZ CIJELU PJESMU - u cijeloj pjesmi  ima jako puno stilskih figura zarez međutim najčešća je kontrast u kojem se uspoređuju pojedinci koji nisu prihvaćeni u društvu sa normalni ljudima.Osam strofa,parna rima te slobodni stihovi čine ovu pjesmu.Visoke jablane Tina Ujevića možemo usporediti sa pjesmom Pjesnici pjesnika Antuna Branka Šimića objavljena u zbirci Preobraženja.Šimić svoje pojedince prikazuje kao pjesnike koji su čuđenje u svijetu,a kontrast između njih i normalnih ljudi prikazan je temeljnim motovima kao što su: oči,stvari,uho,treptanje.

# data[].attributes.body
Auto na korzu pjesnička je zbirka iz 1932. godine  u kojoj se nalazi pjesma „Visoki jablani"  pjesnika Tina Ujevića. Tema ove pjesme univerzalna je zato što se Ujević kao metaforom za ljude koji su na visokim pozicijama u društvu poslužio jablanima. Ujević je te ljude prikazao kao stablo koje svoje krošnje širi u visinu prema zvijezdama. Kontrastom:„ Ali,za svoju snagu  oni su zahvalni patnji,/ bijedi,sužanjstvu, gladi i njinoj crnoj patnji." zarez Ujević nam želi reći da su ti ljudi zarez iako su usamljeni i zbog toga nesretni zarez da su i ponosni što se ističu od drugih ljudi. Ujević je jedan od tih neshvaćenih „jablana" kojeg ne razumiju „glupani i hulje" i koji živi među zvijezdama. Kao što je Ujević neshvaćen, tako je neshvaćen i Antun Branko Šimić koji to prikazuje u svojoj pjesmi „Pjesnici" koja je dio njegove pjesničke zbirke  Preobraženja iz 1920. godine. Šimić svoju pjesmu započinje:„ Pjesnici su čuđenje u svijetu." čime nam pokazuje da je i on jedan od neshvaćenih ljudi u svijetu. Također nam tu svoju posebnost iskazuje rečenicom:„ onu idu zemljom i njihove oči/velike i nijeme rastu pored stvari." , ovime nam govori kako pjesnici vide stvari drugačije od drugih ljudi. U ovom novom razdoblju hrvatske književnosti koja traje od 1914.-1952.
MAJO; ILI: od 1914. do 1952.  godine ili 1914.-1952. pjesnici su ti koji šire svijest o društvu i bore se za promicanje promjena u društvu.

# data[].attributes.attachment_link.title
usporedba ujevićeve pjesme s pjesmom iz književnosti i objašnjenje tematike same pjesme

# data[].attributes.body
Pjesma Visoki jablani Tina Ujevića  temelji se na kontrastu visokih jablana koji “režu” svojim čelima zvijezde i ljudi u nizini, koji predstavljaju “mi”, kolektiv koji je veoma različit od tih rijetkih pojedinaca. Glavni su motiv u pjesmi su jablani koji predstavljaju izdvojene pojedince, koji “šire obzore“, “imaju snagu vjere“, “oni imaju polet orlova, srčanih zračnih ptica“. ZAREZ ISPRED NAVODNIKA!!! To su svi oni ljudi koji se u jednom društvu ističu, oni koji daju drugima motivaciju da krenu naprijed ili bolje rečeno – u vis, k zvijezdama. Drugi pjesnik Antun Branko Šimić napisao je pjesmu Pjesnici koja govori o položaju pojedinca u svijetu. Prvi stih: “Pjesnici su čuđenje u svijetu” ZAREZ govori o tome da se pjesnici čude svijetu i gledaju ga drugačijim očima nego “obični ljudi”. Pjesnici prate što se događa oko njih.. Ne dozvoljavaju da stvari prođu neopaženo. To bi možda dozvolili obični ljudi, koji sve prihvaćaju ravnodušno, ali pjesnici se tome opiru. U pjesmi Ujevića “jablani” su socijalno su osjetljivi ljudi, koji unatoč postignućima imaju na umu one koje su ostavili u gorem položaju, pa im pokušavaju pomoći dok u Šimićevoj pjesmi pjesnici vide ljepotu tamo gdje nije očigledna, gdje je skrivena te treba imati posebnog talenta za otkriti je.