# data[].attributes.body
3. Præsenter dit valgte billede i nye udtryksformer
Farvekridt - farver

# data[].attributes.body
Digitalt billede. Her har jeg sat nogle digitale blomster ind i mit "ægte" billede, jeg synes at det har skabt noget dynamik i billedet, og gjort at blomsterbuketten er lidt mere spændende at kigge på.

# data[].attributes.body
1. Vælg et ud af de 10 billeder
2. Analyser billedet
Denotative niveau:
Type af billede: Billedet er et fotografi taget af en amatørfotograf
Farver: Farverne på billedet er lyse farver, som hvid, lyserød og gul. Farverne er en anelse sarte og en smule udviskede
Komposition:
Forgrund: Blomsterne
Mellemgrund: Bordet og gulvet
Baggrund: Radiatoren og vindueskarmen
Perspektiv: Oppefra i fugleperspektiv
Konnotative niveau:
Stemning: Glæde, højt humør, forår
Billedets historie: En glad pige var ude at gå en tur i skoven, hvor hun pludselig faldt over nogen smukke blomster. Hun synes, at blomsterne var så smukke, at hun straks plukkede et par stykker. Pigen gik og beundrede blomsterne hele vejen hjem, og da hun endelig nåede hendes hus, gik hun op og fandt en vase som hun kunne stille blomsterne i. Pigen vidste ikke helt hvor hun skulle placere blomsterne, men hun valgte at stille dem på hendes spisebord, så hun kunne se dem hvergang hun gik forbi.

# data[].attributes.body
Benspænd 1: tag 10 fotos der har associationer til dit tema. På linket kan man se vores udarbejdede powerpoint. Her har vi skrevet refleksioner til vores foto ud fra temaet sommer.
https://docs.google.com/presentation/d/1NhT9u9zgy7aKMk7Yyn0u358yQZQ4b4OZAy4Cehc8_Wc/edit?usp=sharing
Nedenunder har jeg vedhæftet et af mine fotos. Dette billede minder mig om sommer fordi solen skinner på muren, samt blomsterne på planten er sprunget ud. Om sommeren har man lyst til at være udenfor, og man får også lyst til at tilbringe tid på dette sted hvor billedet er taget

# data[].attributes.body
I denne powerpoint ses mit forløb, overvejelser, refleksioner og endelige arbejde. Filen er stor, så den skal hentes ned for at kunne ses.

# data[].attributes.body
Voldgaard, V. (2012) Vær kreativ og hvil i kaos i Magisterbladet. 6, s. 35.
Nogle er genetisk disponerede for at være mere kreative end andre. Men alle kan træne kreativ tænkning, fastslår neurobiolog Morten Friis-Olivarius. Der er med andre ord ingen undskyldning for at lade plejer tage magten.
Illris, H. (2005) Fra klassisk dannelse til visuel kultur? I Billedpædagogisk Tidsskrift nr.1. (s. 2-5)
Definition:

I visuel kultur fokuseres der ikke på billedet som genstand eller som fagligt indhold. Der fokuseres på visualiteten i billedet. Altså måden “at se billedet” på.

Billeder opfattes som en del af en socialt konstrueret sammenhæng, som hele tiden er i forandring.

Som eksempel nævnes at en film kan ændre sig for en som beskuer alt efter hvornår i livet man ser dem, med hvem man ser den, og hvordan man ser den.

Udfordring:

Udfordring fordi at faget ikke nødvendigvis kan rumme den enkeltes begivenheder

Kan både betyde en udvidelse og en opløsning:

Udvidelse: Kunne skabe et nyt og pædagogisk fagområde

Opløsning: Udfordring med kernefagligheden

Synsakten er aldrig neutral

Subjektivt

Arvedsen, K. (2005) Hvad skal vi undervise i, når vi underviser med visuel kultur?. I Billedpædagogisk Tidsskrift nr. 3. (s. 7-11)

Lektor Karsten Arvedsen definerer visuel kultur som “fænomener, der er rent visuelle, eller hvor det visuelle er væsentligt aspekt. Visuel kultur omfatter alt visuelt, der er menneskeligt fremstillet eller tolket, og som har eller tillægges funktionel, kommunikativ, æstetisk betydning og/eller fascinationskraft og nydelsesværdi.”
Duncum, P. (2011) 7 principper for visuel kultur i billedkunstundervisningen. I Billedpædagogisk Tidsskrift nr. 4. (s. 20-24)

Magt:

Hvem udøver magt gennem billeder?​

Hvilken form for magt? ​

Hvordan, hvornår og hvorfor bliver den bliver den udøvet? ​

Hvilke værdier, ideer og holdninger er ophavsmændene/fremstillerens interesse? (politiske, sociale,  økonomiske?)​

Magt er et centralt element, fordi alle billeder indeholder ideer,  værdier og holdninger, som er i ophavsmændenes eller i bestillerens interesser, politiske, sociale og økonomiske. Politiske propaganda og reklame er direkte eksempler, som kan bruges i undervisningen. ​

Ideologi:

Ideologi: Ideologi handler om ideer, idealer, holdninger og værdier. Det er en måde at tænke på, en måde at gør verden forståelig på. Den visuelle kultur er fyldt med ideologier, som omhandler vores håb, frygt, sikre og usikre livsholdninger og tvivl.​

Elever kan undersøge værdier, der er i billeder fra foreskellige historiske tidspunkter og fra foreskellige steder, f.eks det kommunistiske Kina og aktuelle politiske og reklamekampagner ved at arbejde ud fra modsætningspar: konservatism/progressivitet, familie/stat. Disse undersøgelser får eleverne til at reflektere over egne udarbejdede antagelser.

Repræsentation:

Det handler om, hvad billeder repræsenterer, hvordan de repræsentere og hvad de ikke repræsenterer.​

Hvad sættes i fokus og hvad marginaliseres? Hvilke retoriske grev bliver brugte for at påvirke vores forståelse af, hvad der repræsenteres? ​

Studerende kan indsamle materiale fra TV-programmer, film og blade og analysere dem. F.eks. De kan analysere hvordan de repræsentere mænd og piger, homoseksuelle, folk af forskellige race, m.m.​

Forførelse:

Billeder er forførende gennem deres indhold og motiv. Når billeders indhold genspejler vores egen holdninger, opnår vi bekræftelsens nydelse. Billeder opfylder også uerkendte og ubevidste behov og ønsker, også som er socialt uacceptable.​

Elever kan undersøge, hvorfor de tiltrækker af nogle billeder og ikke af andre.  ​

Blik:

Blikket omhandler hvordan vi kigger på billeder, og den kontekst vi betragter i og fra. “Blikket” giver en markant anderledes tilgang til kunst end de mere traditionelle. ​

Det kan i begyndelsen føre til nervøsitet for de elever at skulle medreflektere ens eget blik og blik positioner, men det giver også selvforståelse. F.eks. Nogle elever bliver nervøse ved betragtning af et billede af et mand i en turban og bliver opmærksomme på racistisk elementer der er på spil.​

Intertekstualitet:

Alle billeder relatere sig til andre kulturelle tekster, fx. Bøger, digte, musik, m.m.​

Et eksempel Duncan bruger som en didaktisk tilgang til dette princip, var at bruge et ‘tegneserieagtigt’ billede, som var et billede af Bin Laden, men i ‘Hvor er Holger’ stil.​

Rønsbo, V. N. (2008) I pose og sæk. I Billedpædagogisk Tidsskrift nr. 2. (s. 10-14)

Faserne i en antropologisk meotde:

Eget antropologisk feltarbejde med visuel kultur (Den ægte begivenhed): Papirsklip og eventyr

Reflekteringen: Samle den fortælling der træder frem (På vej til mening):

Det billedskabende formarbejde, Iscenesættelsen (En kunstig begivenhed):

Buhl, M. & Flensborg, I. (2011): Visuel Kulturpædagogik. Kbh: Hans Reitzels Forlag Kap. 4.

Diskutere visuelle fænomener som billedæstetiske aktører s. 77-80, hvor tilgangen til faget udfoldes i et historisk perspektiv.

Visuelle fænomener fungerer som billedæstetiske aktører, når de inddrages i aktiviteter med æstetisk erkendelse som mål og ikke blot som støtte for andre fagperspektiver.

Visuelle fænomener, der fungerer som billedæstetiske aktører i den pædagogiske proces, er de billeder, genstande eller performances, der indgår i arbejdet med en produktion, samt de billeder, der er resultatet af processer med tegning, maleri, grafik, installation, video eller digitale medier.

I en uddannelseskontekst forandrer disse aktører sig i takt med de forandringer, der sker inden for den institution, de refererer til. Billedpædagogikken forandre sig hele tiden og skal løbende forstås på nye måder. Her må billedpædagogikken udvælge tilgangen til udtryksformerne ud fra et didaktisk perspektiv.

Siden 1950’erne har billedpædagogiske fag i grundskolen og i læreruddannelsen primært refereret til kunstinstitutionen

Billeder som mindede om de kanoniske værker – håb om at frembringe noget der lignede den ‘rigtige’ kunst

I en didaktisk praksis udvikles visuelle fænomener, som har affødt skoletilpassede fænomener fx fingermaling, skrammelformning, tableau

Find eksempler på hvordan æstetisk produktion kan ”reformulere sig selv” (s. 80)

Iagttagelsestegning

Iagttagelsestegning har reformuleret sig selv. Tidligere var det at iagttage primært at fokusere, at lægge mærke til, at registrere, at finde forskellige strukturelle forhold i det sete eller at konstruere et skema, som kunne sammenfatte og tydeliggøre det sete. Iagttagelsestegningen har haft flere funktioner både som illustration og som dokumentation af forskellige naturforhold og som et praktisk redskab til gengivelse af et specifikt område. Det har ligeså været en del af et tematisk billedarbejde i 1990’ernes og 2000’ernes fagdidaktik. Nutidens tegneaktiviteter har også helt andre referencer bla. til tegneserier, og tegning har andre funktioner, som f.eks en aktivitet der giver adgang til sociale fællesskaber, såsom sites med mangaer og animeer.

Arkitektur

Find eksempler på, hvordan visuelle fænomener er og kan være funktionsstøttende i dag.

Terapihaver, som er menneskeskabte, men anvendes som supplement til behandling af for eksempel stress og depression.

Legepladser – har flere funktioner styrker børns motorik, men kan også have en visuel stimulering i form af materialevalg og farver.

Diskutere visuelle fænomener som institutionskonstituerede aktører s. 87-91, og kom med eksempler

Visuelle fænomener som institionskonstituerede = Visuelle fænomener, der udfolder sig i forhold til rum, miljøer og brug af rekvisitter, som tilsammen udgør det, der forstås ved en uddannelsesinstitution.

Eksempler skoler, gymnasier, universiteter, digitale platforme til e-learning, klassebilleder, personale, hjemmesider)

Rumlige udformning
Kigger man på den rumlige udformning i skolen, så alle undervisningslokalers organisering til formål at skabe maksimal opmærksomhed om det faglige indhold, som er undervisningens omdrejningspunkt. Man kan sige, at uddannelsesinstitutionerne bæres af en fysisk materialitet, som den digitale teknologi mere eller mindre har imiteret og stillet til rådighed i form af teknologiske artefakter, der understøtter det eksisterende uddannelses paradigme. Den digitale teknologi tilbyder ofte mere brugervenlige alternativer til den ældre teknologi:

Tavle,kridt, grafer kort → Computeren og projekter i undervisningslokalerne = udvidelse af visualiseringer → PowerPoint, Whiteboard og ipad afløsere for tavler og bøger. Disse digitale genstande bliver en del af skolens interiør, som man dagligt ser og forbinder/karakteriserer med institutionen.

Roller, funktioner og selvpræsentationer
De mennesker, der bruger institutionen, har forskellige roller og funktioner, der også bidrager til at konstituere den.

Symboler, ritualer og traditioner har betydning for, hvordan kultur produceres og udvikles (Tyske antropologer Tobias Werler og Christoph Wulf).

Uddannelsesinstitutionens selvforståelse formes via de symboler og ritualiseringer, der bliver til traditioner indadtil i samspil med de selvpræsentationsformer, der vælges udadtil.

Udearealer og krop

Udearealer = skolegårde eller campusområder

Ethvert individ har en række kompetencer, når det færdes i det fysiske miljø – nogle fysiologiske, andre sociale og kulturelle, og de påvirker den måde, som miljøet opfattes på.

De påvirker de forestillinger, som brugerne, dvs. eleverne, undervisere og teknisk personale har om miljøet, og de måder, som det kan bruge det på.

Visuelle begivenheder
Ifølge N. Mirzoeff

Konstituerer visuel kultur ved interaktion ml. en betragter + et visuelt fænomen

Positioneringen af det visuelle fænomen, påvirker det der ses og måden det ses på

Ifølge Helene Illeris

Visuelle begivenheder ses i et diskursanalytisk og relationelt magtperspektiv

Performative strategier

Kommunikation via blikket + kroppen bevægelse i synssituation

Visuelle begivenheder i et didaktisk perspektiv: fokus på iscenesætttelser af læringssituationer, hvor det visuelle ikke kun indgår som betragterens blik på et visuelt fænomen.

Der arbejdes med det visuelles kognitive, informative og interaktive potentialer, når de visuelle begivenheder ses i didaktisk perspektiv

Trumbo

Visuel tænkning, inkorporering af visuelle billeder i bevidst/førbevidst tænkning. Bruger form, linje, farve, komposition til at organiserer mentale billeder. Synssituation med synteser der igen og igen forfines, og skaber skarpere data. Eks. billeddannelse, el. fysisk opstilling af tanker

Visuel læring, processen hvor man lærer gennem visuelle informationer. Kræver kendskab til tegn indenfor specifikke områder. Evt. vidensdeling hvor det visuelle forstærker læringen.

Visuel kommunikation, udtrykker ideer og formidler betydning til andre via visuelle symboler. Forhandles i social praksis. Følelsesmæssig tilknytning kan lede afkodning i bestemt retning. Derfor, perceptionsteoretiske og psykologiske aspekter, har stor indflydelse.

# data[].attributes.body
Christensen, K. E. & Marxen, H. (2018). Innovation, entreprenørskab og visualitet I: Christensen, K.E. & Marxen, H. (Red.), Visualitet i undervisningen. Odense, Meloni(s. 56-67)
Fire væsentlige begreber i arbejdet med innovation og visuelle billedprocesser:

Fantasi: En evne alle har til at forestille sig noget, der ikke er til stede, ikke kendes – eller ikke eksisterer.

Kreativitet: Kommer af ordet creare, der betder at skabe, fx idéskabelse, intuition, leg, impulsivt, fabuleren.

Innovation: Nye måder at tænke på, fornyelse, nyskabelse med henblik på at skabe værdi for andre. Innovation kan ske inden for alle områder, fx det kulturelle, det sociale, det økonomiske. Man kan også tale om forskellige grad af innovation, fra lille til stor.

Entreprenørskab: Det handlende aspekt, foretagestomhed eller den konkrete gennemførelse af nye idéer.

Det er på baggrund af vores evner til at fantasere og forestille os, at vi kan få næring til at udfolde os kreativt og få nye idéer. Idéerne kan skærpes og målrettes nyttiggørelse, værdiskabelse og virkeliggørelse i det innovative. Endelig kan de få en fysisk konkret form og virkeliggørelse i verden gennem det entreprenante perspektiv.

De seks generelle procesfaser i arbejdet med innovation og entreprenørskab i undervisningen:

1. Analyser og viden (af og om det valgte indhold, emnet, genstandfeltet for projektet)

2. Idégenerering

3. Udvælgelse og skærpelse af idéer

4. Gennemførelse/konkretisering/virkeliggørelse af udvalgte idéer

5. Præsentation af idéer og produkt

6. Evaluering

Det er vigtigt, når ovenstående proces anvendes i skolen, at den ikke bliver for stram og stringent, da det er umotiverede for eleverne. Undervisningen skal være et åbent og levende rum i elevernes innovative læreprocesser, hvor der er plads til ændringer i programmet undervejs, hvis eleverne finder noget spændende, som de får mulighed for at fordybe sig yderligere i. Det kunne for eksempel være, at de har fået skabt kontakt til en virksomhed, som de må komme ud at se.
De 5 effectuationprincipper giver rum for processer, hvor der kan være plads til uforudsete elementer:

Bird in hand princippet. Metaforeren handler om, at det er bedre at have en fugl i hånden end ti mulige på taget. Her handler det om at blive bevidste om, at alle projekter må starte med i-hånden værende midler. Fx hvem er jeg? Hvad kan jeg? Hvad ved jeg? Hvem kender jeg?

Afforadable loss princippet: Det princip handler om tålelige tab og risici. I et gruppearbejde kunne det fx være relevant, at eleverne drøfter, i hvilken grad de vil arbejde videre med et igangværende projekt i eftermiddagstimerne og evt. efter undervisningen. Det handler om at forventnings-afstemme.

Crazy quilt princippet: Crazy quilt er en metafor for et patchwork-tæppe. Princippet fokuserer altså på betydningen af at samarbejde med omverdenen og skabe partnerskaber og være åben for det uventede i sådanne mulige samarbejder.

Lemonade princippet. Metaforen er, at hvis naturen giver dig citroner, ja så er det nu, du skal lave lemonade. Princippet pointerer en løbende åbenhed for nye muligheder. Vær åben for det uventede i mødet med mennesker, begivenheder og informations-kilder.

Pilot of the plane princippet. Metaforen er, at piloten i flyet ikke kan styre fx uvejret, men trods dette kan manøvrere flyet, så det ikke styrter. Princippet handler om at få skabt kontrol og kunne holde styringen.

# data[].attributes.body
Klassen var på besøg på kunsten, men da jeg desværre var syg kunne jeg ikke deltage. Dog har jeg fået lov at se, hvad de andre har lavet af øvelser, og vil baggrund af dette skrive nogle refleksioner om besøget

På kunsten så klassen, hvordan forskellige kunstnere har portrætteret dem selv eller andre. De eksempler, som klassen fik vist viser, hvordan portrætter er forskellige inden for forskellige stilarter. De arbejdede med følgende kunstnere:
Asger Jorns portræt:
Klassen startede med at få udleveret en træplade, papir og blyant. Klassen skulle dernæst med lukkede øjne tegne kruseduller. Herefter skulle de kigge på deres sidemakker og begynde at udfylde hullerne i deres egen krusedulle med farvekridt, som de så hos deres makker.
Jeg synes, at denne øvelse er rigtig god, fordi den viser, at et portræt af en anden person ikke behøves at ligne personen, men kan komme til udtryk gennem farver og former. Derudover kræver den ikke særlig mange materialer, hvilket kan være en fordel og alle kan være med uanset hvor god man er til at tegne.
Kirsten Justesens portræt:
Her fik alle udleveret en tilfældig genstand. Klassen skulle nu lave en skulptur med deres egen krop og genstanden. De skulle bagefter begrunde deres tanker om, hvorvidt de havde valgt at skabe den skulptur, som de havde skabt.
Jeg tænker at denne øvelse med at lave en skulptur med egen krop og en genstand kan være udfordrende, da man på tid skal forme en skulptur, hvor man selv spiller hovedrollen. Ens kreativitet bliver ihverfald sat i spil.
Louise Bourgeois’ portræt:
Ved denne øvelse skulle klassen sætte sig foran værket. Derefter skulle de tænke på en person, som de kendte godt - de skulle tænke på, hvordan personen så ud, og hvilke egenskaber personen havde. Derefter skulle de tænke på et dyr og forme dyret i selvhærdende modellervoks.
Denne øvelse tænker jeg, at eleverne i indskolingen kunne få rigtig meget ud af i forhold til at skulle skildre en anden person i et dyr. Man kunne evt også lave den, hvor eleverne skulle skildre sig selv som et dyr. På den måde er der flere muligheder ved den øvelse samt rig mulighed for dialog omkring skildringen i forhold til, hvilke udtryk man vælger for at udtrykke personens egenskaber.
Carsten Hollers portræt:
Carsten Höllers har lavet et portræt af sine forældre, ud fra deres duft. En duft der duftede af sin mor og af sin far – derved to portrætter af dem. Værkerne hedder: Smell of My Mother og Smell of My Father.

Klassen skulle ved dette portræt selv skabe en duft/lugt af enten et bestemt sted eller en person. Her havde de mange forskellige ingredienser, som de kunne blande sammen, som skulle skabe den duft de ønskede.
Denne øvelse synes jeg er rigtig sjov, og den ligger meget op til at man skal være eksperimenterende og at tingene ikke altid behøver at være så normale.

Selvportræt
Den oprindelige proces lød som følgende:

1. Vi skulle hjemmefra have taget et billede af os selv beskåret fra skulderen og op med hat. Billedet skulle være printet.

2. Lave skitse med blyant på almindeligt papir.

3. Tegne det rigtige portræt på meget kraftigt papir.

4. Male billedet med gouache.

5. Tørretid.

6. Lave detaljer med farvekridt.

Denne proces synes jeg er rigtig god i forhold til billedkunst i folkeskolen fordi:

Eleverne arbejder med forskellige materialer og for øje for deres kvaliteter.

Hvad kan en skitse?

Hvad kan gouache bidrage med i forhold til udtryk?

Hvad kan farvekridt bidrage med i forhold til udtryk?

Kendskab til farveblanding – i denne forbindelse farvecirklen

Der lægges op til, at eleverne skal eksperimentere med farveblanding

Anvendelse af kamera, perspektiv og beskæring

Eleverne lære at følge en rækkefølge

Vigtigt at huske dialogen omkring portrætter, og at de ikke nødvendigvis behøves at være realistiske. Man kan evt. sætte eleverne i grupper ved 4-mands borde, der lægger op til, at de samtaler undervejs i processen.

Dog var jeg ikke tilstede i den undervisningslektion, så jeg har forsøgt mit at lave den samme proces hjemmefra hvor jeg bare har malet billedet med farvekridt:

# data[].attributes.body
Christensen, K.E., & Marxen, H. (2016). Lærerens grundbog til mellemtrinnet. Odense: Forlaget Meloni. Danmark (s. 208-230): Undervisningsforløb, Plakaten
Plakater er et kommunikationsmedie, som for det meste har en tydelig afsender og en tydelig modtager eller målgruppe. For at blive bevidst om denne sammenhæng er det vigtigt, at elever i skolen arbejder med plakaten som medie, både igennem billedsamtaler og analyser, men også gennem egen produktion af plakater, hvor de lærer de grafiske virkemidler at kende. Der kan arbejdes med plakaten analogt (i fysisk form) eller digitalt, eller i blandform mellem det analoge og digitale.

Hvad er en plakat?
Begrebet plakat dækker over en lang række visuelle produkter og præsentationer, fra analoge eller digitale opslag til den professionelt udførte og trykte plakat, som reklamerer for f.eks et arrangement. Plakaten er typisk grafisk trykt og publiceret i et vist antal og kan have forskellige grader af tydelig kommunikation.
Plakater skal skabe opmærksomhed om et budskab. For at opnå det må plakaten være tydelig, f.eks i form af klare farver eller tydelig tekst. Den skal være hurtig at afkode og skal samtidig skille sig ud fra de andre. Der er derfor mange visuelle kommunikationsovervejelser, man skal forholde sig til hvis man skal lave en plakat

Plakat analyse - god at bruge i undervisningen men også til eget arbejde

Hvad tænker du umiddelbart, når du ser plakaten?

Hvad er motivet på plakaten?

Hvad viser eller fortæller motivet på plakaten?

Hvordan er farvevalget på plakaten og hvorfor mon?

Er der tekst?

Hvad fortæller teksten?

Hvordan er plakatens tekst og billeder placeret?

Hvordan hænger tekst og billede sammen?

Fortæller de det samme eller noget forskelligt?

Henviser motivet på plakaten til andet end sig selv?

Skal plakaten få os til at tænke på noget andet?

Er der konventionelle symboler på plakaten og hvorfor?

Hvad er formålet med plakaten? hvorfor er den blevet fremstillet?

Hvem tror du, at plakaten henvender sig til?

Hvad synes du om plakaten og begrund din mening?

# data[].attributes.headline
Billeder på tværs af fag - billedkunstens dag

# data[].attributes.subject
Billeder på tværs af fag - billedkunstens dag

# data[].attributes.body
På billedet ses første fase i plakatudarbejdelsen. Her fik vi tildelt et fag, hvor vi skulle prøve at finde frem til fagets visualiteter.

# data[].attributes.body
Dokumentation:

Ostevoksfigur skulle skaleres ned til 1:15.

Bygning skulle passe til vores figur - udfordring ift. at være realistisk

Bygningen - feriekompleks, 5 km/t-arkitektur

Animationsbenspænd: idyl, menneskeliv, ulykke, hvorfor, hvordan, …

Selve fortællingen

1 FPS - omkring 66 billeder i alt - er med til at gøre figurerne statiske, flere billeder kunne have løst dette.

Refleksion:

Undersøgelser viser, at traditionel læsepædagogik resulterer i manglende succes hos cirka 15 procent af alle elever, hvilket resulterer i, at nogle elever bliver hægtet af på forhånd, når de skal samarbejde om fællesopgaver.

I den henseende er det centralt, at når man arbejder med billedfortælling, hvor der for eksempel udarbejdes en manual til det program, som eleverne skal arbejde i, at man har fokus på at anvende pigtogramer, som understøtter teksten, så selve programmet bliver let tilgængeligt for eleven. Endvidere kan instruktionerne til programmet også præsenteres som en video, hvor eleven blot skal se og lytte. På den måde undgår man, at nogle elever bliver bedre/dårligere stillet  end andre.

Ved at gøre animation til omdrejningspunkt i undervisningen, kan man trække på elevernes praktiske erfaring og implicitte viden, da de fleste af eleverne allerede kender animation fra deres hverdag fra computeren og film. Dermed møder læreren også eleverne i deres eget frirum, hvor eleverne erfarer, at de også kan lære underviseren noget.

“Det er først, når eleven skal bruge det til noget, at han eller hun interesserer sig for det.” Dette gør sig også gældende for computerprogrammer, hvor eleverne ofte på egen hånd finder ud af, hvordan programmet fungerer, men også hvad de fremmede ord i menupunkterne betyder.

Vigtigt med balance mellem for mange og for få krav til opgaverne med animation – for mange dræber motivationen og for få skaber frustrationer.

Arbejdet med animation udvikler elevernes fantasi og evne til at finde på.

Kilde: Steinbach Morten Tjerrild; Animeret til læsning: en introduktion til animationspædagogikken i Læring med levende billeder red. H.C. Christensen m.fl. Samfundsfag. 2010

Perspektivering:

I billedkunst skal eleverne ifølge Fælles Mål arbejde med og have viden om digitale mediers billedskabende muligheder, herunder digitale billedfortællinger.

Anvend tablets eller smartphones →  hele produktionen på samme device - altså lige fra at optage billederne til redigering og evt. senere deling af film på for eksempel Skoletube.

Stop-motion i billedkunst → mere fokus på det æstetiske udtryk i filmen og ikke så meget handlingen; altså behøver der ikke nødvendigvis være et lineært handlingsforløb. Det må meget gerne være en oplevelse.

Stilladsering → godt at vise nogle eksempler inden arbejdet påbegyndes.

# data[].attributes.body
Filmen er indsat i nedenstående powerpoint, men hvis det mod al forventning ikke vil virke, er der indsat screenshots samt en kort beskrivelse af filmens handling. Filmen handler kort sagt om tre kvinder der bor i et feriehuskompleks. Den ene kvinde vil gerne gå en tur med hendes hund, men hunden bliver ved med at gemme sig for hende, så hun bliver rasende og sparker den ned fra den terrasse de befinder sig på. Hunden dør på stedet hvilket skaber en masse drama blandt kvinderne.

# data[].attributes.headline
Uge 6 + 7: Større gruppearbejde om arkitektur

# data[].attributes.subject
Uge 6 + 7: Større gruppearbejde om arkitektur

# data[].attributes.body
Vores opgave: I skal skabe en arkitekturmodel af et større bygningskompleks, som karakteriseres ved at være bygget i højden (vertikalt) med forskellige former for forskydninger. Imellem bygningsværkerne skal der konstrueres overgange af forskellig karakter.

Lad jer inspirere af eksisterende byggerier, som I kan se på nettet og i arkitekturbøger. I må gerne være fantasifulde. I billedkunst handler det mest om æstetik og udtryk.

Vælg selv materialer og bygningens funktion fx beboelse, kontorkompleks, skole, garage eller …

Nøgleord: forskydningsproblematik, funktion og udseende, tidspres

Hvilke problemer opstod:

Forskydningsproblematik – svært at få det til at være forskudt på en spændende måde

Hegn på tagterrasser: Kunne ikke sidde ordentligt fast og det bøjede indad. Så ikke virkelighedstro ud

Bro mellem husene – svært at finde ud af hvilket materiale der ville egne sig bedst – tidspres gjorde vi valgte den lette og hurtige løsning med bølgepap

Tidspres – på trods af, at vi virkelige brugte mange timer både i og udenfor skoletiden.

Funktion:

Feriekompleks

Husene er ejet af rige mennesker

Ønsker et socialt fællesskab

Fælles pool

Gangbro mellem husene

Men stadig afskærmet område, så det er privat for dem som bor der

Udseende:

Sydens sol

Varme farver

Lige linjer

Lette materialer

Simpelt design på husene – alligevel lidt legende på grund af farverne

Harmonisk

Forskydninger

Fokus på at bygge vertikal (i højde)

Hvilke arkitektur-værker har været til inspiration for jer? – vis et par!
Se billeder nedenunder

Forhold jer til undervisningsforløbets læringsmål
(Didaktik, indtryk og udtryk, inspiration)

At vide om arkitektur som visuelt udtryk og funktion

At vide om arkitekturens sprog/ arkitekturelementer og at kunne bruge arkitekturelementer i egne modeludtryk

At kunne analysere arkitektoniske udtryk/ værker

At kunne eksperimentere med arkitekturudtryk

At vide om arkitekturdidaktik til grundskolen

At kunne skabe et arkitektonisk rum/model til brug for den digitale billedfortælling

At kunne skabe figurer i ostevoks til digital billedfortælling til billedrummet og karakteren

Foretag en perspektivering til undervisning af elever i grundskolen – arkitekturdidaktik, brug den anviste litteratur. Træk væsentlige punkter frem og forhold jer til dem

Marxen og Christensen; kapitel 7 Undervisningsforløb – Huset s. 81 – 100 i Lærerens grundbog til indskolingen. Meloni 2012

I billedkunstundervisningen er det ikke nok at læse om, se billeder af, høre fortællinger om, men det skal suppleres med at mærke, undersøge, gøre, bygge besøge osv. Da børn perciperer og lærer børn forskelligt.

Det er oplevelsen, at eleven motiveres til at blive selvvirksom og det stof, som vi fysisk har i hånden og udforsker, lagrer sig på en anden måde end det stof, vi blot har læst eller hørt om.

I indskolingen: Eleverne tænker konkret –  vil gerne fortælle i billeder – fantasi – vis billedsamling – tag på tur.

# data[].attributes.headline
Uge 5: Arkitekturanalyse af musikkens hus

# data[].attributes.subject
Uge 5: Arkitekturanalyse af musikkens hus

# data[].attributes.body
Ide
Arkitekten bag, Wolf D. Prix (COOP HIMMELB(L)AU)

Et bevægende hus

Husets værdigrundlag

Kvalitet: Musikkens Hus tilstræber til enhver tid at levere kvalitet.

Tillid: For Musikkens Hus er tillid et udgangspunkt ikke en undtagelse.

Service: Musikkens Hus vil altid levere bedre service.

Dialog: Musikkens Hus tilstræber dialog, løsninger og samarbejder.

Ambition: Musikkens Hus vil være bedst til at bevæge og begejstre. (Musikkenshus, 2013)

Funktion

Et hus der samler: koncerter, restaurant, musikuddannelser og musikterapi

Konstruktion

20.000 m2 fordelt på ni plan - fire koncertsale, fem scener, restaurant osv.

Beton, glas og stål - råt

Skarp, skæv og bølget

Synlig konstruktion

Stålbeklædninger (få steder)

Mange kontraster, legende
(Musikkenshus, 2013)

Udseende

Rolig, højt til loftet - musikken er kunsten

Harmonisk

Materialerne er tunge, men indtrykket er let pga. arbejdet med lys og indretning

Ingen kunst på væggene - musikken er kunsten

Første spadestik i 2010 - færdig 2014
(Musikkenshus, 2013)

Arkitekturhistorisk perspektiv

Nymodernismen - træk fra modernismen

Lige linjer, formet som kasser, glasfacader. Ingen udsmykning

Eksperimenter med former og rum, endnu mere forenklet

Glas og stål som primære materialer
(Dansk arkitektur center)

Litteratur og analysemodel
Scheel Andersen og Ole Laursen: Billedkunst s. 87 - 88 med enkelte tilføjelser
Musikkenshus, 2013

https://www.musikkenshus.dk/om-musikkens-hus/musikkens-hus/profil/om-musikkens-hus/?fbclid=IwAR2i43xlx1Y3jliryRCxH2fDRXnsOIz4KCKIzSynegyniXZDs2jTtd0f

# data[].attributes.body
Tirsdag den 28/1 var vi rundt omkring på forskelige steder i byen. Vi var i Nøvling kirke, Gug kirke og på kunsten. Her var vi ude for at studere arkitekturen i bygningerne og for at hjælpe med at åbne vores øjne, fik vi stillet nogle gode opgaver. Opgaverne fik en til at blive opmærksomme på nogle ting, som man normalt ikke ville tænke over og jeg vil helt sikkert bruge disse opgaver i folkeskolen, netop for at hjælpe eleverne med at få et blik for arkitektur.

# data[].attributes.body
Efter vi havde lavet vores små skaleringsfigurer, skulle vi nu udarbejde dem i ostevoks i størrelsesforhold 1:15.
Processen var følgende:

1. Form ståltråden så den passer med målene (husk ekstra til fødder)

2. Beklæd ståltråden med staniol

3. Beklæd figuren med ostevoks

4. Beklæd ostevoks figuren med modellervoks (tøj, hår, sko m.m.)

Det var rigtig sjovt at arbejde med ostevoksfigurer, og det var forholdsvis let at lave. Det var første gang, at jeg arbejdede med materialet og jeg tror at når man har øvet sig et par gange, bliver det endnu lettere og man kan lave nogen rigtig flotte produkter.
Hvis man skal lave denne opgave i folkeskolen, skal man sørge for at den ståltråd eleverne bruger, ikke er for hård, da det ellers kan være svært at forme figureren. Ydermere skal man huske at gøre opmærksom på at eleverne skal lave fødderne længere end man lige regner med og huske dem på at kroppen ikke bare er helt lige op og ned, men at de også skal lave hofter, skuldre, mm.

# data[].attributes.body
I denne uge fik vi lavet vores små skaleringsfigurer. Vi oplevede ikke de store udfordringer med dette, da vi brugte word til at skalere figuren og det var meget simpelt.

Herefter fik vi en god snak om hvordan bygninger kan udtrykke forskellige ting, og vi skulle prøve at bygge vores egen bygning ud fra henholdsvis kasser og tape. Vi fik udleveret nogle benspænd som f.eks. at det skulle udtrykke åbenhed eller lukkethed. Det er altid godt at give elever benspænd, så man på den måde er sikker på at de får reflekteret over tingene og samtidig holder sig inden for den ramme man havde tænkt for opgaven.
SKALA figuren 1:50 ses her på billedet

# data[].attributes.headline
Arkitektur - Refleksioner over læst litteratur

# data[].attributes.subject
Arkitektur - Refleksioner over læst litteratur

# data[].attributes.body
Marxen og Christensen; kapitel 7 Undervisningsforløb – Huset s. 81 – 100 i Lærerens grundbog til indskolingen. Meloni 2012 + opgavebesvarelse af de stillede spørgsmål
Bring skolen ud i byen - børnene skal ud at opleve og bruge alle sanser

Igennem oplevelse motiveres eleverne og de kan bedre huske det de lærer hvis de kan koble en oplevelse på, fremfor hvis det bare er læst i en bog

Som lærer skal vi hjælpe eleverne med at udvikle æstetisk dannelse og være medskabere af kultur

Sæt krav til eleverne der hjælper dem med at udfolde sig kreativt - for åbne opgaver kan medføre at eleven vælger den lette velkendte løsning og på den måde ikke får udfordret sin kreativitet

Godt forløb med brugbare opgaver, som også er lette at tage direkte ud og udføre i folkeskolen

Livet mellem husene (film)

Arkitektur handler ikke blot om hvordan materialerne er sammensat, det er rummet mellem husene, det udefinerbare rum, er mere betydningsfuldt end selve bygningerne

Den måde vi indretter gaderne og byerne på påvirker vores adfærd

Når vi bevæger os rundt i byerne, er der steder som fanger vores opmærksomhed. Nærmest som en magnetisk tiltrækning. Derimod er der også steder, som vi ikke opholder længere tid end nødvendigt.

Jan Gehl forsker i byrum, søger årsagen til hvorfor vi mennesker søger nogen bestemte steder, og hvorfor nogen steder er bedre end andre. Han interessere sig for mellemrummene mellem husene og det som foregår i stueetagen i en by

Jan Gehl udtaler at man kan bruge en grundig viden om mennesket sanseapparat, menneskets måde at færdes på, mennesket måde at opleve sine omgivelser på – det kan man bruge direkte i by- og bebyggelsesplanlægning. Arkitekter og byplanlæggere kan bruge det til at lave miljøer og steder, hvor mennesker føler sig godt tilpas. Det som desværre er tilfældet er at der er tale om en stor forvirring, hvor man ikke forholder sig bevidst til disse ting, hvor det bliver for stort og koldt ved en fejltagelse, hvor man ikke har tænkt over det, det bliver for bilorienteret også selvom folk skal gå det, og dette er med til at skabe dårlige steder for de mennesker som skal bruge byen og dens bebyggelser

Det som bestemmer hvordan vi bruger stederne, er vores biologi

Biologisk er mennesket et gå-dyr. Vi færdes med 5 km/t, vores fødder er vores bevægelsesmiddel, det er det vi er bygget til og alle vores sanser er indrettet til det.

Vores krop er tilpasset vores sanser, og beregnet til at vi bevæger os relativt langsom

Sanserne sidder foran; øre, øjne, næse, mund – også arme og ben peger fremad.

Den vigtigste sans er synssansen, vi ser mere fremad, end op og ned. Vigtigt er også at vi ser i bredformat, vi kan overskue 180 grader vandret til siden.

Dette er med til at skabe betydning for hvordan vi ser fx en gade. Når vi går langs en facade, så ser vi langt fremad, det som sker i gaden. Men der hvor man er, der hvor man går, der ser man kun vandret ud til siden, man ser altså stueetagen. Derfor er kvaliteten af stueetagen vigtig for de gader vi skal gå i. Derfor går vi med 5 km/t, da det svare til vores sanser, så vi kan nå at sanse det vi går forbi

De gamle byer blev i sin tid bygget til, at man skulle færdes til fods. Derfor fungere mange gamle gader godt ift mennesket sanseapparat. Byerne passer til vores krop, vi kan gå, sidde, stå og føle os veltilpasse.

Omvendt føler vi det ubekvemt i mange af de nye byer. Her kan byrummet være flot, men det passer ikke til menneskets sanser. Dette skyldes, at de er bygget til, at vi færdes i biler. Der er derfor noget der mangler, i de nye byer

Jan Gehl udtaler, at hvis rummene bliver for store, så kommer vi udover det man kan kalde det menneskelige synsfelt. Hvis rummene er tilpas små, så vil man føle at man kan overskue situationen og man har det komfortabelt og dejligt. Dette gør sig både gældende i plads-dimensioner, og gade-dimensioner.

Det er derfor vi oplever en tur i smalle gader sansesig, fordi vi får så mange indtryk

Når vi færdes i en gade med store dimensioner og høje huse, oplever vi det sansefattigt, for vi får meget færre indtryk at tænke over

Vigtigt at byrummet er tilpasset vores sanser. Selvom synet er en langdistance sans, skal vi tæt på for at opfatte detaljer i en bygning eller stemning i et ansigt

Det er sanserne der er skyld i, at vi oplever små byrum rare end store byrum.

På 70-80 meters afstand kan man nogenlunde bedømme andres køn og alder, men det er umuligt at se hvem det er.

Ved 50 meter kan vi genkende andre mennesker

Ved 20 meter kan vi se ansigtstræk, frisure og alder. Her bliver oplevelsen interessant

Ved 7 meter kan vi kontakte andre og begynde at føre en samtale, her supplere de øvrige sanser synssansen og man fornemmer følelse og stemning

I en afstand mellem 1-3 meter føre vi almindelige samtaler, her er intensiteten voldsomt forsøget.

Inden for en meter, virker alle sanser sammen, her opleves alt intenst og følelsesladet.

Den gamle sad i Stockholm er bygget i middelalderen, og bygget til at mennesket færdes til fods. Altså har de dimensioner til at mennesket bekvemt kan færdes rundt i byen til fods. Gaderne er smalle (ca 5 meter), husene er også smalle, hver gade rummer måske 25 funktioner for hver 100 meter, dette gør det spændende og interessant at færdes i sådan en gade. Hele bredden og nærheden af andre mennesker gør at man oplever gade som et intimt rum, på næsten alle tider af året vil sådan en gade føles varm, i modsætningen til en bred betongade, der næsten altid hele året rundt, vil føles kold og upersonlig

Det som er tæt på og i gå-afstand, opleves som intenst og meningsfyldt.

Mennesket har en indbygget skala for, hvornår man føler sig godt tilpas i et byrum. De byer vi opfatter som attraktive passer til vores krop, vores sanser og den hastighed vi bevæger os med

I og med at vores sanser er beregnet til at vi bevæger os til fods, kan man tale om en særlig arkitekturskala. 5 km/t skalaen. Det er skalaen i de små byrum. Vi har ikke brug for store gader når vi færdes langsomt, så i en gade der er 2-4 meter bred er der rigeligt med plads

I 5 km/t-arkitektur er det nemt at manøvrere. Her kan vi tydeligt se detaljer i husenes facader og vi er tæt på andre mennesker. Derved for vi mange indtryk. Det er en sanseligskala

Efter 2. verdenskrig og bilismens udbredelse, har vi fået en anden skala. Det kan man kalde 50-60 km/t skala. Byrummet skal være stort når vi bevæger os med sådan en hastighed. For at se noget skal skiltene være enorme, vi kan ikke se andre mennesker. Bygningerne er trukket tilbage pga. støj, der er ingen detaljer på husene, for ingen kan se dem

Forskellen på en gåtur med 5 km/t og en køretur på 50 km/t kan tydeligt opleves i Finland i byen Sektura. Her er byen bygget til at gå, husene og gaderne er smalle, det er overskueligt, der sker hele tiden noget i stueetagen. Gåturen bliver en oplevelse. I det moderne Reykjavik er byen indrettet efter bilen, og det er svært at færdes til fods da der er langt mellem alting.

I det nordiske klima bestemmer vejret hvornår vi vil opholde os udendørs. Vi søger de steder der er varmt og solrigt. Skygge og sol bestemmer hvor vi færdes i gaden. Er der sol, søger folk til der.

Er rummet overskueligt, kan vi sidde, gå, stå, lytte og se så kommer vi der gerne. Ligesom et klima hvor der er læ for vinden og solopvarmning er vigtigt for at vi trives i byen

Vi er sociale og søger andre mennesker og når der er mulighed for vi kan bevæge os frem og tilbage mellem hinanden, så er byrummet inviterende og vi søger derhen

Det er sanserne som afgør hvordan vi kommunikere med hinanden. Vi veksler mellem fire forskellige afstande, når vi møder andre mennesker

Den officielle/offentligt afstand. Afstanden mellem  læreren og klassen, præsten og menigheden, også den afstand vi vælger når vi møder gademusikanten (her stiller folk sig med en stand på omkring 3-7 meter, her kan man se hvad der foregår uden at blive involveret

Den sociale afstand. Det er den afstand vi bruger, når vi diskutere og taler om dagligdags ting med hinanden. Afstanden er på 1,5-3 meter. Her er der ikke stærke følelser på spil.

Den personlige afstand. Afstanden 0,5-1,5 meter. Her afvikler man vigtige samtaler, de  ting som betyder noget for en. Her kan man altid se karakteren af samtalen og karakteren af forholdet.

Den intime afstand. Den helt tætte afstand. Her er alle sanser i brug. Afstanden for omsorg og kærlighed.

Når vi bevæger os i byens rum veksler vi mellem den offentlige, den sociale, den personlige og den intime afstand.

Vi acceptere hinandens personlige rum, når vi bevæger os styrer vi intuitivt udenom andre mennesker. Vi holder afstand. Vi er alle iført en usynlig personlighedsboble, der bestemmer hvor tæt vi kommer hinanden. Fx hvis man sætter sig på en bænk.

Vi skal kende hinanden godt før at vi acceptere at personlighedsboblen brister og intimsfæren invaderes. Den afstand vi vælger at have til hinanden i byens rum afspejler vores indbyrdes forhold

Vi sætter os først i kanten af et rum, så ryggen er dækket, og da sanserne er fremadrettet har vi derfor frit udsyn og vi kan overskue og kontrollere hvad der sker.

Studere man den menneskelige adfærd, den måde vi kommunikere på og den hastighed vi er bygget til at færdes med, nærmere man sig en forklaring på hvorfor nogle byrum fungere bedre end andre.

Byrummets dimensioner har stor betydning for, hvor vi har lyst til at færdes. Er byrummet for stort overholder det ikke vores indbygget menneskelige skala, og mennesket tager nødigt ophold.

De nye moderne facader er uinteressante, der er ingen detaljer, de er kolde, der er få døre der kan gemme på noget. Derfor kan man kalde sådan en gade et trættende-længdeperspektiv.

I en god gade er der åbninger mellem butikkerne og det som sker udenfor, og facaden er åben med synlige vinduer man kan kigge igennem. Dette skaber trygge gader. Stueetagen skal være interessant i en god by.

At flagre midt i rummet. Et udtryk der  dækker over et udefinerbart sted.

Kanter i et rum er vigtigt. Når man venter i en by, venter man ude i kanten, det er i kanten opholdet finder sted.

Nicherne, her er man halvvejs tilstede og halvvejs ikke tilstede, og kommer der nogen kan man bakke ud af billedet og sker der noget kan man rykke ind og være med.

I mange gamle byer ser man disse kvaliteter med kanter og nicher. Dette ser man ikke i nye gader. Men i stedet rent beton, der signalere at man ikke ønsker at rummet skal bruges.

I dag er det bilerne der dominere de nordiske byer, selvom de oprindelige er skabt til at man skal gå der.

Arkitektur kan skabe rum for liv, men det kræver at udendørsrummet invitere til at noget kan ske. Hvis det første man møder er en tom parkeringsplads eller støj er der ikke meget som invitere til udendørsaktivitet og ophold, og er der ikke liv forsvinder lysten til at forlade boligen.

# data[].attributes.body
1-del om arkitektur

- at vide om arkitektur som visuelt udtryk og funktion

- at vide om arkitekturens sprog/ arkitekturelementer og at kunne bruge

arkitekturelementer i egne modeludtryk

- at kunne analysere arkitektoniske udtryk/ værker

- at kunne eksperimentere med arkitekturudtryk

- at vide om arkitekturdidaktik til grundskolen

2. del om arkitektur og digital billedfortælling

- at kunne arbejde med og udtrykke sig i digital billedfortælling/ stop motion

- at vide om og praktisere det centrale sprog i digital billedfortælling

- at have et funktionelt verbalsprog for digitale billedfortællinger

- at kunne skabe et arkitektonisk rum/ model til brug for den digitale billedfortælling

- at kunne skabe figurer i ostevoks til digital billedfortælling/ stop motion passende til

billedrummet og karakteren

- at kunne, teoretisk og praktisk, begrunde et undervisningsforløb med arkitektur og digital billedfortælling

Mine refleksioner over målene
Jeg synes, at målene er meget passende og dækker forløbet godt. Ved at opfylde målene bliver man klædt på til at forstå og arbejde med arkitektur, og jeg synes at vi har opfyldt målene i undervisnigsforløbet.

# data[].attributes.body
Læseplan i det obligatoriske forløb, valgfag og prøvevejledning:

Billedkunstfaget bliver styrket i en grad, som længe har været efterspurgt.

Eleverne skal i folkeskolen have billedkunst fra 1. til 6. klasse, og kan vælge det som valgfag i 7. og 8. klasse med en afsluttende prøve.

Stiller større krav til billedkunstlærerne, fordi faget ikke længere primært er et indskolingsfag.

Læseplanen mangler referencer til visuel kulturpædagogik.

Det er en stor kvalitet, at der lægges vægt på skitser og eksperimenter i beskrivelsen af valgfaget. Dermed fremskrives vigtigheden af at være undersøgende i billedarbejdet, ligesom processen forud for et endeligt billedprodukt også tillægges betydning.

Det giver et uheldigt signal at starte læseplanen med det generelle, som alle fag kan skrive under på, nemlig den kritiske undersøger og analyserende modtager. Det burde være elevernes eget billedproduktive arbejde, der stod på første pladsen. Derudover er området om eleven som kreativ og målrettet producent mindst beskrevet. Her ville der ellers være mulighed for at markere fagets særskilte billedproduktive muligheder og kvalitetter inden for it og medier, og som adskiller billedfaget fra de fleste andre fag.

Den formelle prøve i faget billedkunst er en vigtig markering af fagets værdi og betydning. Det vil hjælpe til at styrke det faglige indhold, og få udvisket de sidste spor af den karikerede omdømme om “faget, hvor man hygger, men ikke lærer noget vigtigt”.

Prøven kan kun varetages af undervisningsfagsuddannede billedkunstlærer, hvilket forhåbentlig sikrer, at billedkunst bliver et dannelsesfag med en solid faglighed.
(Laybourn, M. & Skov, s. 2019)

# data[].attributes.body
Tegning
Her har jeg øvet mig i at tegne mennesker i bevægelse. Tegningen forestiller en kvinde der er ude at gå en tur i regnvejret. Jeg har bevidst valgt at fremhæve kvindens hår og sko, for at skabe lidt liv i tegningen.

# data[].attributes.body
Her har jeg taget iagttagelsestegningen et step videre og forsøgt mig med at lave et iagttagelsesmaleri af en kaktus. Jeg startede med at tegne motivet op og herefter malede jeg det med akrylmaling og en lille pensel.

# data[].attributes.body
I og med at min mor er dagplejer og de grundet disse coronatider, er de børn jeg har lettest ved at komme til, har jeg forsøgt at lave lidt billedkunst med dem. Jeg valgte at lave posemaling med dem, fordi at jeg tænkte at man med de lidt større børn, kunne få en samtale om farvelære og farveblanding. Børnene synes at det var sjovt at male igennem en pose, men nogen af dem var lidt for små til at kunne forstå hvad der skete når man blandede farverne. Jeg tænker, at denne aktivitet kunne bruges som supplement til farvelære i de små klasser, da børnene får fingrene i materialet og det bliver visuelt for dem, når de kan se hvad der sker når farverne blandes