# data[].attributes.headline
Дійсність, охоплена історичною піснею, включає сферу історичного життя народу, житття політичного, як внутрішнього, так і зовнішнього. Народ не тільки відтворює події, але і дає їм свою оцінку.

# data[].attributes.subject
Дійсність, охоплена історичною піснею, включає сферу історичного життя народу, житття політичного, як внутрішнього, так і зовнішнього. Народ не тільки відтворює події, але і дає їм свою оцінку.

# data[].attributes.body
В. Пропп

# data[].attributes.headline
Крок 1. Теорія літератури

# data[].attributes.subject
Крок 1. Теорія літератури

# data[].attributes.body
Історичні пісні — це твори героїчного епосу, які розповідають про конкретні, типові для певної історичної епохи події, про дії відомих в історії осіб, що виступають під власним або вигаданим ім'ям. В історичних піснях нерідко йдеться і про безіменних героїв, які, проте, пов'язані з характерними подіями того чи іншого періоду суспільного життя, з подіями, конкретність яких з бігом часу стерлась і набрала узагальнення.

# data[].attributes.headline
Крок 2. Тематичні групи 

# data[].attributes.subject
Крок 2. Тематичні групи 

# data[].attributes.body
Історичні пісні поділяються на три групи:
* пісні про боротьбу українського народу проти турецько-татарських загарбників (ХІV - XVI ст.):
* пісні про Визвольну війну 1648-1654 рр. під проводом Б. Хмельницького;
* пісні про стихійні селянські повстання та їхніх героїв (ХVІІ - XХ ст.)

# data[].attributes.headline
Крок 3 Будова пісень

# data[].attributes.subject
Крок 3 Будова пісень

# data[].attributes.body
Історична пісня  має строфічну (куплетну) будову: вона складається з рівновеликих за кількістю віршорядків строф, об'єднаних сталим віршованим  ритмом, в основі якого - повторювальне чергування наголошених і ненаголошених складів.

# data[].attributes.headline
Крок 4  Термін «історична пісня» вперше застосував М. В. Гоголь у 30-х роках XIX століття. У своїй відомій статті «Про малоросійські пісні» він писав: «Пісні малоросійські можуть цілком називатись історичними, тому що вони не відриваються ні на мить від життя і завжди відповідають тодішньому стану почуттів». Тут М. В. Гоголь вжив термін «історичні пісні» в широкому розумінні слова, тобто застосував його до всіх видів українських народних пісень, у яких так чи інакше відображені процеси суспільного життя. Пізніше він уточнює цей термін, застосовує його лише до певної групи пісень, у яких ідеться безпосередньо про історичні події і особи. 

# data[].attributes.subject
Крок 4  Термін «історична пісня» вперше застосував М. В. Гоголь у 30-х роках XIX століття. У своїй відомій статті «Про малоросійські пісні» він писав: «Пісні малоросійські можуть цілком називатись історичними, тому що вони не відриваються ні на мить від життя і завжди відповідають тодішньому стану почуттів». Тут М. В. Гоголь вжив термін «історичні пісні» в широкому розумінні слова, тобто застосував його до всіх видів українських народних пісень, у яких так чи інакше відображені процеси суспільного життя. Пізніше він уточнює цей термін, застосовує його лише до певної групи пісень, у яких ідеться безпосередньо про історичні події і особи. 

# data[].attributes.headline
Паспорт пісні  "Зажурилась Україна, бо нічим прожити"

# data[].attributes.subject
Паспорт пісні  "Зажурилась Україна, бо нічим прожити"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Парубенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Паспорт пісні "Зажурилась Україна"Тема «Зажурилась Україна»: показ страждань українського народу від нападів турецько-татарських орд.  Ідея «Зажурилась Україна»: заклик до мирного населення єднатися з козацьким військом для захисту рідних земель. Основна думка: лише одностайні дії всього народу можуть врятувати країну від зруйнування.  Жанр «Зажурилась Україна»: історична пісня. «Зажурилась Україна»  художні засоби  Метафори: «Зажурилась Україна», «слава не пропала».  Риторичні оклики: «Дамо тому стиха лиха Та вражому турку!» «Оце ж тобі, вражий турчин, З душею розлука!».  Риторичне звертання: годі тобі, пане-брате, ґринджоли малювати….  Епітети: маленькїї діти; шабля гостра, довга; вражий турчин,  Синекдоха:  як заняли, то й погнали до пана, до хана  Пестливі слова: шабелька  Фразеологізми: ґринджоли малювати – нічого не робити; дамо тому стиха лиха та вражому турку – покарати когось; з душею розлука – смерть. 

# data[].attributes.headline
Крок 5 Це цікаво

# data[].attributes.subject
Крок 5 Це цікаво

# data[].attributes.body
Історична пісня являє собою особливий жанр, відмінний від дум. У формальному відношенні її характеризують такі риси: куплетна побудова; рими, що більш чи менш суворо чергуються (найчастіше, але не завжди, розташовані за схемами абаб або ж аабб; щоправда, в найраніших записах пісень рим нема); віршовані розміри, властиві українським пісням і інших типів, наприклад, ліричним.
Українські історичні пісні виникли в XV століття. У них широко використані поетичні традиції героїчного епосу Київської Русі та ліричної пісні.

# data[].attributes.headline
Крок 6 Зверни увагу!

# data[].attributes.subject
Крок 6 Зверни увагу!

# data[].attributes.body
Історичній пісні притаманна гіперболізація подій чи рис героїв.