# data[].attributes.body
SOY PROFE DE MÚSICA Y TRABAJO EN EL CRA EL BARRANCO, SAN ESTEBAN DEL VALLE, ÁVILA.
ESTE PANEL ME PARECE UN GRAN TRABAJO. ENHORABUENA. HAYDN ES MI AUTOR FAVORITO

# data[].attributes.attachment_link.title
F J  Haydn  Sinfonía Nº 94 Sinfonía sorpresa  director Temirkanov

# data[].attributes.attachment_link.title
Franz Joseph Haydn: Sinfonía nº 49 en fa menor, II Movimiento

# data[].attributes.body
Al barroc, els músics europeus de diferents zones vivien de manera molt diferent. Hi va haver molts estils musicals i alguns van originar moltes pasions i debats.
Els artistes viatjaven i vivien per tota europa, sense importar-los la seua pàtria. Les grans ciutats es van estendre ràpidament i la classe mitjana va aconseguir més poder. Tot això va provocar un canvi en els gustos musicals: es buscava una música natural i equilibrada que agradara la majoria del públic. Això va convertir-se en una tendència general: es va buscar una música universal, amb un únic llenguatge comú a totes les nacions.

# data[].attributes.body
LUDWIG VAN BEETHOVEN (1770-1827)
Son pare li va fer classes de piano, violí i flauta. Als 17 anys va obtindre una beca per a ser alimne de Mozart a Viena. Aquest li va dir que un dia seria cèlebre al mon sencer.
Va sofrir d'incomprensió per les seues idees polítiques.
És una figura humana del classicisme, però amb una força creadora romàntica.
Escrigué 32 sonates per a piano per a piano, 17 quartets, 10 sonates per a violí i piano, l'òpera Fidelio, un oratori, 9 simfonies, 5 concerts per a piano i orquestra, 1 per a violí, misses, obertures, variacions, etc.

# data[].attributes.body
WOLFGANG AMADEUS MOZART (1756-1791)
Va ser un xiquet precoç a qui son pare va explotar, junt a la seua germana, per tota Europa.
Tenia una qualitat única per a escriure música. Va coneixer i va rebre classes dels músics de la seua època.
No va innovar en les formes musicals, però les va utilitzar admirablement.
Tot i que va tindre una vida desgraciada, no ho va reflectir en les seues obres.
Va escriure 41 simfonies, concerts per a piano i orquestra, òperes còmiques, el Rèquiem, etc.

# data[].attributes.body
JOSEPH HAYDN (1732-1809)
De familia molt humil. Va estar al servei de grans senyors austríacs, fins a arribar al príncep Esterházy.
Les seues obres es caracteritzen per l'equilibri clàssic. Va escriure 104 simfonie, obertures, concerts, sonates, òperes, oratoris, etc.
A més, va ser amic de Mozart.

# data[].attributes.body
TIPUS D'OBRES INSTRUMENTALS
- Sonata: Evoluciona des del barroc, modificant el caràcter i el tempo de cada un dels moviments; 1er ALLEGRO, 2n ANDANTE, 3er ALLEGRETTO I 4rt ALLEGRO.
- Simfonia: Sonata per a orquestra.
- Concert: Per a instrument i solista.
- Serenata: Sol incloure algun moviment més.
- Duo, trío, quartet, etc.: Obres per aquest nombre d'instruments.

# data[].attributes.body
INSTRUMENTS
L'ús del clavecí va decaient paral·lelament al desenvolupament tècnic del piano.
Es passa de pinçar les cordes amb plectres a percudir-les amb un martellet que rebota; sempre per mitjà del teclat. Així s'aconseguia  un so més potent i perllongat, o més suau i curt.
DESAPAREIXEN INSTRUMENTS I SE'N PERFECCIONEN ALTRES:
- La flauta travessera evoluciona a partir del traverso.
- La trompeta i la trompa passen a ser de naturals a cromàtiques.
- El clarinet s'icorpora a l'orquestra.

# data[].attributes.body
1827
DEFUNCIÓ DE BEETHOVEN. INICI DEL ROMANTICISME MUSICAL

# data[].attributes.body
1760
L. CHERUBINI

# data[].attributes.body
1740
V. MARTÍN I SOLER

# data[].attributes.body
1740
A. SALIERI

# data[].attributes.body
1730
J. HAYDN

# data[].attributes.body
1720
LLUÍS DE MISON

# data[].attributes.body
1710
C.W. GLUCK

# data[].attributes.body
1710
G.B. PERCOLESI

# data[].attributes.body
CARACTERÍSTIQUES GENERALS
El començament del classicisme se sol situar el 1750, l'any de la mort de Bach, i la finalització el 1827, l'any de la mort de Beethoven.

# data[].attributes.body
CARACTERÍSTIQUES GENERALS
Distingim dos estils previs al classicisme:
- ROCOCÓ O ESTIL GALANT:
Va sorgir a França amb obres sense complicació mussical. Com a autors destaquen W. Friedeman, C.P. Emmanuel i J. Christian.
- ESCOLA DE MANHEIM: Contrastos ràpids en l'expressió, moviment melòdic en el baix, reforma orquestral, etc. Destaca Johan Stamitz.

# data[].attributes.body
1760
W. A. MOZART

# data[].attributes.body
CARACTERÍSTIQUES MUSICALS:
-Melodia acompanyada.
- Desaparició del baix continu.
- Harmonia basada en els acords I, IV i V
- Preval el mode major i els canvis de tonalitat.
- Claredat i simetria en la forma.
- S'indiquen els elements expresius a la partitura.
- Desapareixen la suite, el coral, el preludi, el concerto grosso, la cantata, la tocata i la fuga.
- S'afermen la sonata, la simfonia, el concert solista, i l'òpera seriosa i còmica.
- La mússica instrumental assoleix més importància que la vocal.
- Augmenta l'orquestra.
- Es desenvolupa la música de cambra.
- Aparició del piano i consolidació del quartet de cordes.

# data[].attributes.body
1710
J.J. ROUSSEAU

# data[].attributes.body
1770
L. v. BEETHOVEN

# data[].attributes.body
REFORMA DE L'ÒPERA
Ch. W. Gluck va sintetitzar la seua obra en dos estils. Va donar més importancia a l'expresió dels sentiments que al virtuosisme del cant, i va acurtar les àries i els recitatius afegint-los música orquestral.

# data[].attributes.body
ESCOLA DE VIENA
Coincideixen molts músics europeus. Se suma l'experiència orquestral amb la sensibilitat melòdica italiana. Hi destaquen: J. Haydn, W. A. Mozart, L. v. Beethoven, V. Martín i Soler.

# data[].attributes.body
ESPANYA
S'escrigueren òperes d'estil italià, tot i que la gent preferia la sarsuela i la tonadilla. Destaquen Lluís de Mison i Blas de Laserna.

# data[].attributes.body
1740
BLAS DE LASERNA

# data[].attributes.body
CONFLICTE ENTRE L'ESTIL FRANCÉS I L'ITALIÀ
L'òpera còmica italiana es va estendre per la resta de països. Per la pèrdua d'importancia del recitatiu i l'ària, i la melodia elegant i sencilla que presentava es va enfrontar amb l'òpera francesa, que era seriosa. Autors destacats: A. Salieri i L. Cherubini.

# data[].attributes.body
ÒPERA SERIOSA I CÒMICA
La burgesia prefereix l'òpera còmica a la seriosa perquè descobreixen és la primera que coneixen; mentre que la noblesa conyinuava preferint la seriosa, la tragèdia lírica, amb arguments basats en la mitilogia clàssica o la história.