# data[].attributes.headline
בחרתי במקור הזה , דו

# data[].attributes.body
בחרתי במקור הזה , דווקא על מנת להציג את הרובד הזה של מקורות מידע, שהם מקורות מידע אשר פונים לילדים, ולכן איכותם מותאמת לרמת הבנה בסיסית יותר

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
חינוכית ילדים

# data[].attributes.attachment_link.title
חטף פתח - ארכיאולוגיה

# data[].attributes.headline
בחרתי להציג את המקור

# data[].attributes.body
בחרתי להציג את המקור הזה דווקא על מנת להמחיש את העובדה שיש גם מקורות מגמטיים ושאינם אובייקטיבים

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הידברות ערוץ ה-HD

# data[].attributes.attachment_link.title
הרב זמיר כהן: ארכיאולוגיה תנכי"ת - חלק א’ HD

# data[].attributes.headline
בחרתי במקור הזה מפני

# data[].attributes.body
בחרתי במקור הזה מפני שהוא נגיש ותמציתי

# data[].attributes.attachment_link.title
ממצא ארכאולוגי - ויקימילון

# data[].attributes.attachment_link.description
מתוך ויקימילון, מיזם רב לשוני ליצירת מילון חופשי שיתופי.

# data[].attributes.headline
אין סיבה מיוחדת שבגי

# data[].attributes.body
אין סיבה מיוחדת שבגינה בחרתי במקור הזה מלבד העובדה שהוא נגיש ונוח

# data[].attributes.attachment_link.title
ארכאולוג - המכלול

# data[].attributes.attachment_link.description
ארכאולוג הוא אדם העוסק ב ארכאולוגיה. ארכאולוג אוסף וחוקר נתונים חומריים על עברה של האנושות, החל מהופעת ה סוג אדם ועד לעבר הקרוב ביותר. הנתונים יכולים להיות כלים עתיקים, עצמות, מבנים וכל שריד אחר הנוגע לאדם, לפעולתו ולסביבתו, הנאספים באופן שיטתי (למשל ב חפירה ארכאולוגית המנוהלת בידי ארכאולוג).

# data[].attributes.headline
בחרתי במקור הזה, מפנ

# data[].attributes.body
בחרתי במקור הזה, מפני שאין ספק על כך שויקיפדיה היא מקור מספר 1 היום עבור כל מי שמחפש מידע זמין ונגיש

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
האתר הארכאולוגי מצודת תל ערד. ברקע: העיר התחתית

חפירה ארכאולוגית בעיר דוד בירושלים

חלק ממטמון של 264 מטבעות זהב מימי הרקליוס, הנושאים את דיוקנו. נתגלה בעיר דוד בירושלים בדצמבר 2008[1]

ארכאולוגיה (ב יוונית עתיקה: ἀρχαιολογία; הלחם בסיסים של ἀρχαῖος, ארכיוס - "עתיק" ו- λογία, לוגיה - "תורה") היא התחום ה מדעי החוקר את עברה של האנושות על ידי מציאה, תיעוד וניתוח של מידע חומרי וסביבתי. הנתונים שמשמשים במחקר הארכאולוגי כוללים שרידי בנייה, כלים וחפצים, כמו גם שרידי אנשים, שרידי בעלי חיים ו צמחים, ועוד. מטרתה של הארכאולוגיה היא תיעוד והסבר של מקורות התרבות האנושית והתפתחותה, היסטוריית התרבות, ההתנהגות האנושית וה אקולוגיה האנושית.

הארכאולוגיה היא שדה המחקר היחיד שיש לו שיטה ותאוריה עבור איסוף ופירוש של מידע על העבר ה פרהיסטורי האנושי, ויכולה גם להרים תרומה משמעותית ל הבנה של ה חברות בזמן ההיסטורי. הארכאולוגיה נחשבת לעיתים (בעיקר בצפון אמריקה) כתת-תחום של אנתרופולוגיה בגלל התמקדותה באדם. תתי-תחומים של האנתרופולוגיה משלימים את ממצאי הארכאולוגיה, בעיקר אנתרופולוגיה תרבותית (שחוקרת את הממדים ה התנהגותיים, סמליים, והחומריים של התרבות), בלשנות (שחוקרת את ה שפה, כולל המקור של השפה וקבוצות של שפות), ו אנתרופולוגיה פיזית (החוקרת את ה אבולוציה של האדם לפי שרידי האדם עצמו - עצמות, שיניים וכדומה). תחומים אחרים גם משלימים את הארכאולוגיה, כמו פלאונטולוגיה (המחקר של החיים הקדומים), הכוללת פלאוזואולוגיה ופלאובוטניקה, גאוגרפיה, גאולוגיה, היסטוריה, היסטוריה של האמנות, ו לימודים קלאסיים.

הארכאולוגיה תוארה כתחום שמגייס את ה מדעים על מנת להאיר על מדעי הרוח.

מקום בו מתקיימת חפירה או מחקר שדה ארכאולוגי אחר מכונה אתר ארכאולוגי, והעוסק בארכאולוגיה נקרא .

סטונהנג', הממלכה המאוחדת

היכן שקיימות תעודות כתובות, הן כמעט לעולם לא שלמות, או שהן מוטות במידה מסוימת. ב חברות רבות, אוריינות הייתה מוגבלת ל מעמדות ה אליטה, כגון ה כמורה או ה בירוקרטיה של ה מקדש או החצר ה מלכותית. האינטרסים ונקודת המבט של האליטה פעמים רבות הייתה שונה למדי מהחיים וההתעניינויות של הציבור הרחב. כתבים שחוברו על ידי אנשים שמייצגים יותר את האוכלוסייה הכללית היו בעלי סיכוי נמוך להגיע ל ספריות, ולהישמר לזמן ארוך. לפיכך, מסמכים כתובים בדרך כלל משקפים את הנטיות של המעמדות האורייניים, ולא ניתן להשתמש בהם כמקור בטוח. הרקורד החומרי נותן ייצוג שוויוני יותר לאוכלוסייה כולה, אם כי הוא נתון לחוסר הדיוקים שלו, כגון ההטיות של הדגימה והשתמרות ברמות שונות.

נקודת מבט זו מוצגת לעיתים ביצירות בדיוניות פופולריות, כגון ה סרטים " המומיה" משנת 1999 וסרטים נוספים, או " מכרות המלך שלמה" היכן שהתחום נעשה לנושא בידורי רווחי. היכן שנושאים לא ריאליסטיים כאלה מטופלים ביותר רצינות, בדרך כלל ישנם האשמות של פסבדו-מדע כלפי העוסקים בהם. אך עיסוקים שכאלה, אמיתיים או בדיוניים, אינם מייצגים את הארכאולוגיה כפי שהיא כיום.

ארכאולוגיה מסתמכת עד היום במידה רבה על טכניקות שדה ועל מתודולוגיה. אלה כוללים את המטלות של סקירת שטחים על מנת למצוא אתרים חדשים, ו חפירת אתרים על מנת לגלות את שרידי התרבות הנמצאים שם, וכן טכניקות מיון ושימור על מנת לנתח ולשמר את השרידים האלה. כל שלב בתהליך זה עשוי להיות מקור למידע.

המטרות של הארכאולוגיה אינן תמיד זהות. ישנן לפחות שלוש תאוריות לגבי מה בדיוק אמורה להיות מטרת המחקר הארכאולוגי. (אלה הם מעבר להיקף של הדיון הנוכחי, וידונו בהמשך). ובכל זאת, יש הרבה מן המשותף בין התאוריות הללו.

ערך מורחב - ארכאוזאולוגיה

כמו ברוב התחומים ה אקדמאיים, ישנם מספר גדול של תתי תחומים ארכאולוגיים שמאופיינים במתודה מסוימת או בסוג של חומר (לדוגמה, ארכאוזאולוגיה, ניתוח ליתי, ארכאובוטניקה), מוקד גאוגרפי או תקופתי (לדוגמה, ארכאולוגיה של המזרח הקרוב, ארכאולוגיה ימי-ביניימית), או עניין נושאי (ארכאולוגיה של עיצוב נוף), או תרבות מסוימת ( אגיפטולוגיה).

ההיסטוריה של הארכאולוגיה היא של התמקצעות מתגברת, ושל שימוש במגוון מתרחב והולך של טכניקות, על מנת למצות את מירב המידע האפשרי משרידי העבר.

ה חפירה בקרקע וההליכה בעקבות הדי קולות העבר אינה מיוחדת לעידן המודרני. נבונאיד מלך בבל חפר וגילה מקדש קדום, ואחסן את עתיקותיו במעין "מוזיאון" בעירו, וה אצטקים גילו עניין רב ב חורבות ה טולטקים. העניין במבנים ובחפצים מהעבר המשיך במהלך ההיסטוריה, בין אם מתוך יצר אספנות, ואם מתוך צימאון לחיבור לעבר, אך עיסוק שיטתי, בכלים ובמטרות מדעיות, טרם הופיע.

באירופה של ב ימי הביניים המאוחרים התחילו להתעניין בשרידים של הציוויליזציה היוונית-רומית וגילו מחדש את התרבות הקלאסית. פלביו יונדו יצר ב מאה ה-15 מדריך שיטתי לשרידים והטופוגרפיה של רומא העתיקה והחוקר הנודד קיריאקוס מאנקונה נסע בכל רחבי האימפריה הביזנטית ו המזרח התיכון ואסף חפצים עתיקים ומידע אותו פרסם בספרו "Commentaria".

רק ב מאה ה-19 הוחל המחקר השיטתי של העבר דרך השרידים הפיזיים שלו, בכלים מדעיים. שיטות ארכאולוגיות פותחו על ידי חובבנים ובעלי מקצוע, שכללו את אוגוסטוס פיט ריברס ו פלינדרס פיטרי.

תהליך זה נמשך ב מאה ה-20 על ידי אנשים כמו מורטימר וילר, שגישתו הממושמעת לחפירה שיפרה מאוד את איכות הראיות שניתן היה להשיג.

במאה ה-20, ההתפתחות של ארכאולוגיה אורבנית ולאחר מכן של חפירות הצלה היו גורמים חשובים, וכן ההתפתחות של המדע הארכאולוגי, שהגביר מאוד את כמות המידע שניתן היה להשיג.

"ניהול נכסי תרבות" (הקרוי גם "ניהול מורשת" ב בריטניה) היא ענף של הארכאולוגיה שאחראי לכמות גדולה מהמחקר שנעשה ב ארצות הברית וכן במערב אירופה. בארצות הברית, הרוב המוחלט של הפוליטיקאים, החוקרים, ומשלמי ה מסים מאמינים כי "ניהול נכסי תרבות" עזר לשמר את ההיסטוריה וה פרהיסטוריה ה לאומית, שאחרת הייתה אובדת בהתרחבות של ערים, סכרים, ו כבישים.

בין המטרות של "ניהול נכסי תרבות" הם הזיהוי, השימור והתחזוקה של נכסי תרבות על אדמות פרטיות וציבוריות, והסרתם של חפצי ערך תרבותיים מאזורים שבהם הם ייהרסו על ידי פעילות אנושית, כגון בנייה מיועדת. זה כולל גם סקירה של אתרי בנייה מיועדים על מנת לבדוק האם ישנם אתרים ארכאולוגיים חשובים באתרים אלה. אם אלה אכן קיימים, פעמים רבות הם ייחפרו, או שהבנייה תיעצר לחלוטין.

ערך מורחב - סקר ארכאולוגי

פרויקט ארכאולוגי מודרני מתחיל לרוב עם סקר ארכאולוגי. "סקר אזורי" הוא הניסיון לאתר באופן שיטתי אתרים שלא היו ידועים קודם באזור מסוים. "סקר אתר" הוא הניסיון לאתר באופן שיטתי דברים בעלי עניין באתר, כגון בתים. את שתי המטרות האלה אפשר להשיג בעזרת שיטות דומות למדי.

בימיה הראשונים של הארכאולוגיה, לא היה נהוג לעשות סקר. היסטוריונים תרבותיים וחוקרים בדרך כלל הסתפקו בקבלת מידע על אתרים מונומנטליים מהאוכלוסייה המקומית, וחפירה של מאפייני השטח הבולטים שם. גורדון ווילי היה חלוץ של טכניקת הסקר האזורי, בסקר שערך ב-1949 בעמק הוירו שברצועת ה חוף של פרו, וסקר בכל הרמות נעשה למרכזי עם עלייתה של ה ארכאולוגיה התהליכית כמה שנים לאחר מכן.

סקר יכול להיות מועיל מאוד אם הוא מבוצע כמקדים לחפירה או אפילו במקומה של חפירה. הוא מצריך מעט זמן, ועולה מעט יחסית, מכיוון שהוא אינו מצריך עיבוד של כמויות גדולות של אדמה על מנת לאתר את הממצאים. (אף על פי כן, סקר של אזור גדול או של אתר יכול להיות יקר, ולכן ארכאולוגים לעיתים משתמשים בשיטות דגימה). הוא נמנע מעניינים אתיים (בעלי חשיבות רבה לצאצאי התרבות המדוברת) שקשורים להרס של אתר בחפירה. הסקר הוא הצורה היחידה לאיסוף סוגים מסוימים של מידע, כגון דפוס ומבנה התיישבות. מידע מסקרים פעמים רבות נאסף על גבי מפות, שבהן מראים את מאפייני השטח או את פיזור הממצאים.

שיטת הסקר הפשוטה ביותר היא "סקר שטחי". הוא כולל סקירה של אזור, בדרך כלל ברגל אך לפעמים ב רכב, על מנת לחפש מאפיינים או ממצאים שנראים על פני השטח. סקר שטחי אינו יכול לגלות אתרים או מאפיינם שקבורים לחלוטין מתחת ל אדמה, או שמכוסים ב צמחיה עבותה. סקר שטחי עשוי גם לכלול טכניקות של מיני-חפירה, כגון קידוחים או בורות קטנים.

סקר פרהיסטורי מתמקד באיתור ומיפוי של ריכוזי כלי אבן ובמיוחד כלי צור. מבנים נדירים מאוד באתרים פרהיסטוריים ולכן דרושים לסוקר כישורים מתאימים, כלומר היכרות טובה עם מכלולי כלי הצור ויכולת זיהוי של עצמות מאובנות. חתכים בשכבות ה גאולוגיות הצעירות, טבעיים כוואדי, או מלאכותיים כתעלה וחפירה לתוואי דרך, ייבדקו בתשומת לב מיוחדת.

"סקר אווירי" מבוצע בעזרת מצלמות שמחוברות ל כלי טיס, בלונים או אפילו עפיפונים. מבט מלמעלה מועיל למיפוי מהיר של אתרים מסובכים או גדולים. צילום אווירי יכול גם לגלות דברים רבים שלא ניתן לראותם מפני השטח. צמחים שגדלים על גבי מבנה אבן, כגון קיר, יתפתחו יותר לאט, ואילו צמחים על גבי תווי שטח אחרים, יגדלו מהר יותר. צילומים של שדות חיטה, שמשנים את צבעם במהירות בזמן ה הבשלה, גילו מבנים תת-קרקעיים בדיוק רב. סקרים אוויריים עושים גם שימוש בגלאי תת-אדום, ב ראדאר חודר-אדמה וב תרמוגרפיה.

"סקר גאופיזי" הוא הצורה האפקטיבית ביותר לראות מתחת לאדמה. מגנטומטרים מגלים שינויים קטנים ביותר ב שדה המגנטי של כדור הארץ שנוצרים על ידי חפצים מ ברזל, סוגים מסוימים של מבני אבן, או אפילו בורות. משתמשים רבות גם באמצעים שבודקים את ה התנגדות החשמלית של האדמה. אדמות רבות הן לחות מתחת לפני השטח, דבר הגורם להתנגדות חשמלית נמוכה. מאפיינים כגון רצפות קשות או ריכוזי אבן, גורמים להתנגדות גבוהה יותר.

אם כי יש ארכאולוגים שרואים את השימוש ב גלאי מתכת כדומה לחיפוש אוצרות, הם נחשבים כלי מועיל ביותר בסקר ארכאולוגי.

סקרים אזוריים ב ארכאולוגיה ימית משתמשים ב סונאר סוקר-צד.

ערך מורחב - חפירה ארכאולוגית

החפירות בתל מגידו

חפירות ארכאולוגיות היו קיימות כבר כאשר התחום היה בידי חובבנים, והוא נותר עד היום למקור של רוב המידע שמתקבל מהשדה. החפירות יכולות לגלות כמה סוגים של מידע שבדרך כלל אינם מתקבלים בסקר, כגון סטרטיגרפיה, מבנה תלת-ממדי, והקשר בין חפצים ומבנים.

טכניקות חפירה מודרניות מצריכות את התיעוד של המיקום המדויק של חפצים ותווי-נוף. תמיד צריך לתעד את המיקום המאוזן שלהם, ולפעמים גם את המיקום המאונך. כמו כן, צריך לתעד את היחס בין חפצים או תווי-נוף אלה לחפצים אחרים בקרבת מקום, לצורך ניתוח עתידי. דבר זה מאפשר לארכאולוג להבין איזה חפצים או מבנים היו בשימוש יחד, ואיזה עשויים להגיע מתקופות שונות של פעילות. לדוגמה, חפירות באתר מגלות את הסטרטיגרפיה שלו; אם אתר היה בשימוש ברצף של תקופות, ממצאים מתרבויות מאוחרות יותר ימצאו מעל המוקדמות יותר.

חפירה היא גם השלב היקר ביותר במחקר הארכאולוגי. כמו כן, כתהליך הרסני, הוא מעורב בבעיות אתיות מסוימות. לפיכך, מעט מאוד אתרים נחפרים לחלוטין. דגימות הן חשובות ביותר בחפירה. מקובל להשתמש בציוד מכני כבד בחפירות, במיוחד על מנת להסיר את שכבת האדמה העליונה (שיטה זו אינה מקובלת כל כך ב ישראל). לאחר הסרת השכבה הזו, חופרים את האתר על ידי כלי חפירה ידניים, על מנת לוודא כי אנו יודעים באופן כללי את המיקום של תווי-השטח. לאחר מכן החפירה נעשית בעזרת כלים עדינים יותר, שאינם פוגעים במבנים בממצאים, ונאספים ממצאים שיכולים להעיד על התקופה של השכבה הנחפרת.

המשימה הבאה היא לבנות תוכנית אתר, ולהשתמש בה על מנת להחליט על שיטת החפירה להמשך. מבנים או תווי-שטח אחרים (בורות, חציבות ב סלע, וכו') בדרך כלל נחפרים שכבה שכבה, על מנת לתעד כל שכבה בנפרד. תוכניות ותיאורים של מבנים נפרדים מצוירים במקום על ידי מומחה, וכן מצלמים את השטח מזוויות שונות, ומתעדים את המיקום והיחס בין הממצאים והמבנים. כל המידע הזה משמש כתיעוד קבוע של הממצאים - שעתה נהרסו, ואינם קיימים עוד בשטח - ומשתמשים בו בתיאור והסבר של האתר.

לאחר שהממצאים והמבנים נחפרו או נאספו, יש צורך לחקור אותם כראוי, על מנת להשיג את כמות המידע הגדולה ביותר. תהליך זה ידוע כניתוח לאחר החפירה, והוא בדרך כלל החלק שאורך את הזמן הרב ביותר. פעמים רבות הדו"חות הסופיים על חפירות מתפרסמים שנים לאחר סיום החפירה עצמה.

ברמה הבסיסית, יש צורך לנקות, לקטלג ולהשוות את הממצאים לאוספים ידועים, על מנת למיין אותם מבחינה טיפולוגית ולהשוות בין האתר לבין אתרים אחרים שנמצאו בהם ממצאים דומים. אולם, קיימות עוד מגוון טכניקות בארכאולוגיה, שעל ידן ניתן לתארך ולנתח את הממצאים. ניתן לנתח את ה עצמות, ה צמחים ואבקת הפרחים שנאספים מאתר (בעזרת טכניקות של ה זואוארכאולוגיה, פלאואתנובוטניקה או פלינולוגיה), וכן לנסות להבין ולשחזר טקסטים או כתובות שנמצאו.

טכניקות אלה מספקות מידע רב, שאחרת לא היה ידוע, ולפיכך עוזרות מאוד להבין את האתר.

אין תאוריה אחת של ארכאולוגיה, ואף הגדרותיה אינן מוסכמות. עד לאמצע המאה ה-20 ולתחילת השימוש בטכנולוגיה, הייתה הסכמה כללית כי הארכאולוגיה קשורה באופן הדוק להיסטוריה ולאנתרופולוגיה. לשלב העיקרי הראשון של התאוריה הארכאולוגית בדרך כלל מתייחסים כ תרבותי, או היסטוריה תרבותית, שפותח בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.

ב שנות ה-60, מספר ארכאולוגים צעירים, בעיקר אמריקאיים, כגון לואיס בינפורד, התמרדו כנגד הפרדיגמות של ההיסטוריה התרבותית. הם דיברו על "ארכאולוגיה חדשה", שתהיה "מדעית" ו"אנתרופולוגית" יותר, עם בדיקה של היפותזות ו מתודה מדעית. הארכאולוגיה הזו נודעה לאחר מכן כ"ארכאולוגיה תהליכית".

ב שנות ה-80, קמה תנועה חדשה בקרב הארכאולוגים ב בריטניה, שהובלה בידי מיכאל שנקס, כריסטופר טילי, דניאל מילר ואיאן הודר. היא אתגרה את המדעיות והאובייקטיביות של הארכאולוגיה התהליכית, והדגישו את ה רלטיביזם. אך גישה זו בוקרה על ידי ארכאולוגים תהליכיים כחסרת רצינות מדעית. נושא זה עדיין נמצא בדיון ומחלוקת.

הארכאולוגיה המוקדמת הייתה בעיקר ניסיון לגלות ממצאים ותווי-שטח מרשימים, או לחקור ערים נטושות גדולות ומסתוריות. חיפושים כאלה המשיכו להקסים את הציבור, כפי שניתן לראות בספרים וסרטים פופולריים.

הרבה מחקר עמוק ומועיל אכן נעשה באזורים דרמטיים, כמו קופאן ו עמק המלכים, אך רוב הארכאולוגיה המודרנית אינה כה סנסציונית. בנוסף, סיפורי הרפתקאות ארכאולוגיים בדרך כלל מתעלמים מהעבודה הקשה שמעורבת בסקר הארכאולוגי, בחפירה ובעיבוד המידע.

ובכל זאת, הארכאולוגיה הרוויחה מההצגה שלה במדיה. הרבה מהעוסקים במקצוע מצביעים על סרטי אינדיאנה ג'ונס שראו בילדותם כהשראה שלהם להתעניינות בתחום. ארכאולוגים גם נסמכים על התמיכה הציבורית, והשאלה עבור מי הם פועלים נדונה רבות. ללא התעניינות ציבורית רבה בנושא, שלפעמים מתעוררת על ידי מציאות חשובות או ארכאולוגים סלבריטאים, יהיה קשה הרבה יותר להשיג את התמיכה הפוליטית והכלכלית שהארכאולוגים צריכים.[

אך המגמה להתמקצעות הביאה לכך שמתנדבים מוחלפים בעובדים חסרי השכלה. הצוות הארכאולוגי צריך להיות מוכשר היטב על מנת לעבוד בזריזות וביעילות, כשהם שומרים על ענייני הבריאות והבטיחות הקשורים לעבודה באתר בנייה עם זמן סיום הדוק. מאידך, ישנם עדיין פרויקטים רבים המעסיקים מתנדבים.

לארכאולוגים חשוב מאוד הקשר עם האוכלוסייה המקומית והידע שלה, והם בדרך כלל משתפים פעולה עם אגודות ארכאולוגיות והיסטוריות מקומיות.

שוד עתיקות על ידי אנשים המחפשים אוצרות הוא בעיה עתיקת יומין. לדוגמה, רבים מקברי הפרעונים ה מצרים נשדדו כבר בעת העתיקה. התקדמות הארכאולוגיה גרמה לכך שאתרים עתיקים הם בעלי עניין ציבורי ומדעי רב, אך גם הזמינה יחס לא רצוי ליצירותיהן של התרבויות העתיקות. הדרישה הרבה ל ממצאים מביאה לשוד ול סחר בעתיקות לאספנים פרטיים. ה שודדים לא רק הורסים את האתר ההיסטורי וגונבים מהתרבות המקומית את מורשתה, אלא אף מונעים מהארכאולוגים מידע חשוב על ידי כך שהם מוציאים את הממצאים מההקשר בו נמצאו.

התודעה הציבורית מקשרת בין שוד עתיקות ל ארצות עולם שלישי, שרבות מהן שוכנות על תליהן של תרבויות עתיקות, ועם זאת אין להן רצון או משאבים להגן על אתריהן. כמו כן, המחיר הגבוה ששוד העתיקות מכניס, מזמין ביותר כשמדובר באוכלוסיית איכרים עניים. אך שוד עתיקות קיים גם ב ארצות הברית וב מערב אירופה.

ב ישראל נשדדים חורבות ואתרים רבים. אחד האזורים הבולטים בשוד עתיקות הוא שפלת יהודה, הכוללת תלים, חורבות, מערכות מסתור ומערות קבורה רבות. האחרונות מהוות מטרה מרכזית לשודדי העתיקות משום שרבות ממערות הקבורה היו שייכות למשפחות אמידות, וייתכן שהוטמנו בהן רכוש וחפצים יקרי ערך. כדי לנסות למנוע אירועים מסוג זה, במסגרת רשות העתיקות פועלת יחידה למניעת שוד. בשל אוזלת היד של הרשויות במניעת שוד עתיקות ב יהודה ושומרון (פקח אחד מטעם קמ"ט ארכאולוגיה ב מנהל האזרחי) הוקם ארגון מתנדבים בשם "שומרים על הנצח" שפועל ביחד עם רשות העתיקות וגופים נוספים כדי למנוע שוד עתיקות והשחתת אתרים ארכאולוגים.

טבעות עצים

שיטות תיארוך מוחלט:

שיטות תיארוך יחסי:

בריאן מ' פאגן, ארכאולוגיה כהרפתקה, תל אביב: הוצאת מעריב, 1990

מיכל עירון לובין, הנוף הארכאולוגי הקדום של אתרים נבחרים בארץ ישראל בתקופת הברונזה הקדומה - הצרנת שינויים בזמן מרחב, עבודת דוקטור, אוניברסיטת תל אביב, 2006

מיכאל פייגה, צבי שילוני (עורכים), קרדום לחפור בו : ארכאולוגיה ולאומיות בארץ ישראל, שדה בוקר: הוצאת מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2008

פול באן, ארכאולוגיה, (איורים - ביל טיידי ; מאנגלית - ויולה זולטי ורנה מרקס), תל אביב: הוצאת משכל, 2008

קרן לאנג, שודדי העתיקות - ביזת אתרים ארכאולוגים בגדה המערבית, נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 127, דצמבר 2008

חפירות ארכאולוגיות בירושלים (אורכב 16.12.2015 בארכיון Wayback Machine)

הפארק הארכאולוגי בירושלים

חפירות ארכאולוגיות בשילה

מוזיאון הכט - ארכאולוגיה של ארץ ישראל

מכון ישראלי לארכאולוגיה

ערוץ הארכאולוגיה - ארכאולוגיה במולטימדיה

אתרי חפירות, התנדבות ועבודה ארכאולוגית בעולם

ארכאולוגיה בתרבות הפופולרית

משאבי אנתרופולוגיה ברשת: קישורים על פי נושא

קישורים לנושאים ארכאולוגיים ברשת

רשות העתיקות

קישור לאתר ארכאולוגי - ארכאולוגיה ברשת(הקישור אינו פעיל)

עידן התנ"ך, באתר ארכאולוגי היסטורי מקראי

ליווי עבודת ארכאולוגים בחפירות טבריה באתר אורט, מיזם: דלת אל העבר, שורשי ישראל

אוניברסיטת תל אביב, הטכנולוגיה בשירות הארכאולוגיה, באתר הידען, 18 בנובמבר 2009

ד"ר איתמר ברנר, שודדי עתיקות נתפסו 'על חם' בנגב המערבי, באתר מגזין להיסטוריה סגולה

קובץ מושגים בארכאולוגיה

ניתוחם של ממצאים ארכיאולוגיים לאחר הגילוי - פרופ' אהרון מאיר, סרטון באתר יוטיוב

הכינוס הארכאולוגי בנגב, יומני כרמל אוקטובר 1953 (התחלה 3:42)

מילון למונחי ארכאולוגיה (תש"ב), באתר האקדמיה ללשון

ארכאולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

ארכיאולוגיה, דף שער בספרייה הלאומית

# data[].attributes.attachment_link.title
ארכאולוגיה - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
ארכאולוגיה (ב יוונית עתיקה: ἀρχαιολογία; הלחם בסיסים של ἀρχαῖος, ארכיוס - "עתיק" ו- λογία, לוגיה - "תורה") היא התחום ה מדעי החוקר את עברה של האנושות על ידי מציאה, תיעוד וניתוח של מידע חומרי וסביבתי. הנתונים שמשמשים במחקר הארכאולוגי כוללים שרידי בנייה, כלים וחפצים, כמו גם שרידי אנשים, שרידי בעלי חיים ו צמחים, ועוד.