# data[].attributes.headline
Кьороглу О.І.

# data[].attributes.body
Кьороглу О.І.

# data[].attributes.headline
Приймаченко В.В.

# data[].attributes.subject
Приймаченко В.В.

# data[].attributes.body
Ситуація 3

# data[].attributes.attachment_link.title
Перш за все при організації групової роботи на уроці необхідно чітко розділити ролі для кожного учасника

# data[].attributes.attachment_caption
Страх помилки

# data[].attributes.headline
Приймаченко В.В.

# data[].attributes.subject
Приймаченко В.В.

# data[].attributes.body
Ситуація 2

# data[].attributes.attachment_link.title
Страх помилки

# data[].attributes.headline
Приймаченко В.В.

# data[].attributes.subject
Приймаченко В.В.

# data[].attributes.body
Ситуація 1.

# data[].attributes.attachment_link.title
Формувальне оцінювання

# data[].attributes.headline
Ситуація 3 Кухалашвілі Вадим 

# data[].attributes.subject
Ситуація 3 Кухалашвілі Вадим 

# data[].attributes.body
Тут доцільно використати рефлексію та діалог про навчання.
Учням варто дати можливість висловити свою думку — усно, письмово чи анонімно (наприклад, через “Стіни думок”). Це сприяє відкритому спілкуванню і довірі між учнем та учителем.

# data[].attributes.headline
Ситуація 2 Кухалашвілі Вадим 

# data[].attributes.subject
Ситуація 2 Кухалашвілі Вадим 

# data[].attributes.body
У такій ситуації ефективно застосувати самооцінювання і позитивний зворотний зв’язок.
Учитель може використати прийом “Світлофор” або “Сходинки до успіху”, щоб показати учневі його поступ і підтримати віру у власні сили.

# data[].attributes.headline
Ситуація 1 Кухалашвілі Вадим 

# data[].attributes.subject
Ситуація 1 Кухалашвілі Вадим 

# data[].attributes.body
Найкраще допоможе узгодження цілей навчання з учнями.
На початку уроку важливо пояснити, для чого це завдання, і дати можливість дітям самостійно сформулювати мету своїми словами. Це допомагає зрозуміти сенс роботи та підвищує мотивацію.

# data[].attributes.headline
Кьороглу О.І.

# data[].attributes.body
Кьороглу О.І.

# data[].attributes.headline
Кьороглу О.І.

# data[].attributes.body
Кьороглу О.І.

# data[].attributes.headline
Ольга Павленко

# data[].attributes.body
Ольга Павленко

# data[].attributes.headline
Ольга Павленко

# data[].attributes.body
Ольга Павленко

# data[].attributes.headline
Павленко О.В.

# data[].attributes.body
Павленко О.В.

# data[].attributes.headline
Ващенко Олена Антоліївна

# data[].attributes.subject
Ващенко Олена Антоліївна

# data[].attributes.headline
Оксана Онуфрак

# data[].attributes.subject
Оксана Онуфрак

# data[].attributes.headline
Оксана Онуфрак

# data[].attributes.subject
Оксана Онуфрак

# data[].attributes.headline
Оксана Онуфрак

# data[].attributes.subject
Оксана Онуфрак

# data[].attributes.attachment_link.title
формувальнеоцінювання

# data[].attributes.headline
Мазуркевич Наталія

# data[].attributes.subject
Мазуркевич Наталія

# data[].attributes.body
Дуже змістовна ситуація — вона показує, як важливо вчителю не лише організувати групову роботу, а й створити простір для безпечного висловлення думок, навіть тих, що відрізняються від більшості. Це також чудовий приклад того, як формувальне оцінювання може стати інструментом підтримки і залучення кожного.

🗣️ 1. Як організувати роботу групи, щоб усі голоси були почуті

Щоб уникнути «домінування» одних учнів і «мовчання» інших, учитель може застосувати структуровані форми взаємодії:

Ролі в групі (спікер, секретар, посередник, хронометрист, спостерігач) Кожен має конкретну функцію, тому участь стає обов’язковою та осмисленою.

«Коло думок» Кожен учасник по черзі коротко висловлює свою ідею, без перебивань і оцінок.

«Думай – Об’єднайся – Поділися» Спочатку кожен обмірковує завдання самостійно, потім обговорює з партнером, а потім група представляє спільне рішення. Це дає шанс тихішим учням підготувати свої аргументи.

Правила дискусії На початку роботи група (разом з учителем) визначає: «Ми слухаємо кожного», «Не перебиваємо», «Всі ідеї спочатку приймаються».

Метод «Шість капелюхів» (Едварда де Боно) Кожен говорить з різної позиції (логіка, емоції, креатив тощо) — це дозволяє почути різні точки зору без оцінки.

👉 Головна ідея: створити структуру діалогу, яка гарантує право голосу кожному, незалежно від впевненості чи статусу в групі.

🧩 2. Інструменти формувального оцінювання, що дозволяють учню висловитися без тиску

Такі інструменти допомагають виразити думку необов’язково публічно, а також підтримують відчуття, що кожен внесок має значення:

Індивідуальні картки/стікери ідей Учні спочатку пишуть свої пропозиції на стікерах, потім група їх обговорює. Ніхто не домінує, усі думки представлені.

«Голос ідей» / «Галерея думок» Кожен записує свій варіант розв’язання, а потім група розглядає всі пропозиції без імен. Це знижує страх осуду.

Формувальний коментар від учителя Учитель може підкреслити внесок учня в інший спосіб: «Цікаво, що ти запропонував інший підхід — це допомогло нам побачити тему глибше».

Рефлексивна анкета після роботи Кожен відповідає письмово: «Що я запропонував у групі?», «Що я почув від інших?», «Що було цінним у моєму внеску?»

Онлайн-опитування або анонімне голосування Якщо тема дискусійна — учні висловлюють позицію в електронній формі, і всі бачать спектр думок без тиску.

📊 3. Як відслідковувати внесок кожного учня у групову діяльність

Це можна робити м’яко, без «оцінювання участі», а як спостереження за процесом і самоаналіз учнів:

«Аркуш спостереження» / «Журнал групової роботи» Учитель або спостерігач (один із учнів) фіксує, хто висловлював ідеї, хто ставив запитання, хто допомагав іншим.

Самооцінювання і взаємооцінювання у групі Кожен заповнює коротку форму: «Мій внесок у роботу», «Що я зробив для команди», «Хто допоміг мені».

Символічні маркери (фішки, стікери) Коли учень вносить ідею або допомагає, він отримує маркер. Наприкінці бачать, хто і як брав участь.

Цифрові інструменти (Jamboard, Padlet, Miro) В онлайн-просторі видно внесок кожного в реальному часі — хто що написав або додав.

# data[].attributes.headline
Мазуркевич Наталія

# data[].attributes.subject
Мазуркевич Наталія

# data[].attributes.body
Це дуже типова й важлива педагогічна ситуація — учень не вірить у власні сили, і його страх помилитися блокує діяльність. Формувальне оцінювання тут є одним із найкращих інструментів підтримки, адже воно фокусується не на оцінці, а на процесі навчання та поступі.

💬 1. Тип зворотного зв’язку, який підтримує такого учня

Для учня, який боїться помилок, потрібен підтримувальний (розвивальний), а не оцінювальний зворотний зв’язок.

Його особливості:

💡 Описовий, а не оцінний.
Замість «Неправильно» → «Ти правильно визначив перший крок, але наступний можна уточнити так…»

🎯 Спрямований на зусилля, а не на здібності.
«Мені подобається, що ти спробував інший спосіб. Це допомагає навчитися знаходити рішення» — замість «Ти розумний» чи «Ти не стараєшся».

🚀 Підкреслює прогрес.
«Порівняй із попереднім завданням — тепер у тебе вийшло більше прикладів правильно».

🤝 Містить віру в успіх і план дій.
«Я бачу, що тобі складно почати. Давай разом зробимо перший крок, а далі ти продовжиш сам».

Мета такого фідбеку: зняти страх, дати відчуття контролю й поступу.

🧰 2. Інструменти для формування віри у власні сили та відчуття поступу

«Щоденник успіху» або «Мій поступ»Учень щотижня записує, що вже навчився робити краще. Це допомагає побачити реальний прогрес.

Індивідуальні цілі (SMART-мікроцілі) Замість великої мети — маленькі, досяжні кроки: «Сьогодні я зможу розв’язати один приклад самостійно».

«Портфоліо досягнень» Збірка робіт, де видно, як навички зростають з часом — чудово працює для самооцінювання.

Позитивна рефлексія «Що в мене сьогодні вийшло?» Наприкінці уроку кожен називає хоча б одну успішну дію — навіть маленьку. Це формує установку на розвиток.

🔄 3. Як зробити помилки частиною навчання

Завдання вчителя — змінити ставлення до помилки:

🔹 Помилка = інформація про те, що ще треба навчитися.
Учитель може казати: «Помилка показує, де ми можемо зростати», «Без помилок не буває навчання».

🔹 Моделювання ставлення до помилок.
Учитель свідомо показує свої помилки або разом з учнями шукає правильний шлях: «Давайте перевіримо, де ми збилися — це цікавий момент!»

🔹 Використання прийомів:

«Помилки дня» — обговорення найпоширеніших помилок без імен, з фокусом на способах їх виправити.

«Чернетка дозволена» — робота в чернетці перед здачею остаточного варіанта.

«Друге коло» або «право на переробку» — учень може доопрацювати роботу після отримання коментарів.

🔹 Використання гумору та нормалізація:
«Помилки — це як сходинки: без них не піднятися».

# data[].attributes.headline
Мазуркевич Наталія

# data[].attributes.subject
Мазуркевич Наталія

# data[].attributes.body
🧭 1. Як формувальне оцінювання робить цілі навчання прозорими

Формувальне оцінювання допомагає зробити навчальні цілі зрозумілими, конкретними й досяжними для учнів через:

Оголошення та пояснення цілей уроку простою мовою.
Учитель не просто читає мету з програми, а пояснює, навіщо вона потрібна, як вона пов’язана з життям чи майбутньою діяльністю.

Критерії успіху (очікувані результати).
Разом з учнями формулюються або обговорюються ознаки, за якими можна визначити, що мети досягнуто.
Наприклад: «Я зможу пояснити різницю між…», «Я зможу застосувати правило, щоб розв’язати…».

Постійний зворотний зв’язок.
Учитель не просто ставить оцінку, а дає коментар: що вже виходить добре, а над чим ще варто попрацювати. Це допомагає учням бачити поступ.

Залучення учнів до оцінювання.
Коли учні самі оцінюють свою роботу або роботу однокласників за зрозумілими критеріями, вони краще розуміють, що саме є метою.

🔧 2. Інструменти і техніки для самостійного оцінювання поступу

Ось кілька ефективних підходів і прийомів:

«Світлофор» (зелене-жовте-червоне) Учні позначають свій рівень розуміння теми: зелений – «розумію», жовтий – «потрібна допомога», червоний – «не розумію».

Рубрики (критерії успіху) Дає чіткі орієнтири: учні бачать, на якому рівні вони зараз і що треба зробити, щоб перейти на вищий.

Аркуш самооцінювання Учень відповідає на питання: Що я вже вмію? Що було складним? Що допоможе мені покращити результат?

«Драбина успіху» або «Мій прогрес» Учні позначають свій рух до мети у вигляді сходинок або шкали.

Взаємооцінювання за критеріями Учні аналізують роботи одне одного за погодженими критеріями; бачать приклади різних рівнів виконання.

«Ticket out the door» (квиток на вихід) Наприкінці уроку учні коротко пишуть: Що я сьогодні зрозумів? Що залишилось неясним?

Рефлексія у форматі «Що? Тож що? А тепер що?» Допомагає осмислити, що вивчили, навіщо це потрібно і як використати далі.

💡 Підсумок

Формувальне оцінювання — це не про оцінки, а про прозорість і усвідомлення.
Коли учні розуміють «для чого ми це робимо» і «як дізнатися, що я просуваюся», вони відчувають більшу мотивацію й відповідальність за власне навчання.

# data[].attributes.headline
Ругало Ольга

# data[].attributes.subject
Ругало Ольга

# data[].attributes.headline
Ругало Ольга

# data[].attributes.subject
Ругало Ольга

# data[].attributes.headline
Ругало Ольга 

# data[].attributes.subject
Ругало Ольга 

# data[].attributes.headline
Віта Наумушкіна

# data[].attributes.subject
Віта Наумушкіна

# data[].attributes.body
Ці правила допоможуть створити безпечне середовище.

Чіткі "Правила гри": Заздалегідь встановіть правила, наприклад:

активне слухання: не перебивати того, хто говорить.

обговорюємо ідеї, а не особистості: критикувати можна лише запропоноване рішення, а не людину, яка його висловила.

усі ідеї важливі: навіть "помилкові" ідеї можуть привести до правильного рішення.

Розмір групи. Оптимальний розмір для забезпечення участі кожного — 3-4 особи. У більших групах завжди будуть ті, хто залишається осторонь.

Формулювання завдання. Завдання має бути достатньо складним та багатогранним, щоб його не можна було виконати індивідуально, і щоб він вимагав різних навичок.

"Карусель"

Ця техніка забезпечує, що кожен висловить свою ідею по черзі, без перебивання.

Учасники групи висловлюються по черзі.

Кожен має сказати лише одне речення або одну ідею.

Правило - ніхто не може говорити вдруге, доки не висловиться вся група.

Це вирівнює "ефірний час" і не дозволяє домінантним особистостям монополізувати розмову.

"Ідея на картці"

Для етапу генерації ідей.

Дайте кожному по 3-5 невеличких картки (стікерів).

Попросіть кожного написати одну ідею на одній картці.

Зберіть картки та перемішайте.

Обговоріть ідеї, не знаючи, хто їх автор. Це дозволяє зосереджуватися на ідеях, а не на особистостях.

# data[].attributes.headline
Віта Наумушкніна

# data[].attributes.subject
Віта Наумушкніна

# data[].attributes.body
Замість того, щоб зосереджуватись на кінцевому успіху чи невдачі, переорієнтуйте увагу на процес навчання та докладені зусилля.

Похвала за процес, а не за здібності. Хваліть учня за те, що він намагався працювати над завданням, використав нову стратегію, а не просто за "розум" чи "талант". Наприклад: "Я бачу, ти дійсно доклав зусиль, щоб знайти інший підхід. Це чудово!"

Нормалізація помилок: Помилки — це не привід для сорому, а інформація про те, що потрібно робити далі. Вони є невід'ємною частиною навчання.

Інструменти: "Термометр успіху", "3-2-1-зворотній відлік", "Однохвилинне есе".

Послідовне застосування цих стратегій допоможе учневі поступово перейти від уникнення до спроби і зміцнити його віру у власні сили.

# data[].attributes.headline
Віта Наумушкіна

# data[].attributes.subject
Віта Наумушкіна

# data[].attributes.body
На початку уроку чи завдання чітко сформулювати цілі навчання та критерії успіху, мотивувати та надихати, виміряти емоційну атмосферу класу; тримати постійний зворотній зв'язок. Перетворювати навчання на свідомий процес, у якому учні бачать зв'язок між виконанням завдання і досягненням кінцевої мети.

Таким чином, прозорість цілей через формувальне оцінювання допомагає змінити мислення учнів з "Це буде на тесті?" на "Як це жопоможе мені досягти мети?".

# data[].attributes.headline
Потєхіна Наталія Дмитрівна

# data[].attributes.subject
Потєхіна Наталія Дмитрівна

# data[].attributes.body
Для залучення учнів, які воліють працювати самостійно, до групової роботи без тиску, але з індивідуальною підзвітністю, можна використати такі ключові інструменти:

"Поміркуй в парі-поділись" . Учень спочатку письмово фіксує свою ідею індивідуально (фаза "Поміркуй"), що гарантує його внесок, перш ніж ділитися ним з групою.

Рубрики оцінювання внеску: учитель продумує такі критериї оцінювання результатів роботи, які оцінюють не лише правильність (де цей учень сильний), але й якість комунікації та використання його ідей групою, спонукаючи кожного учасника поділитися своєю правильною роботою.

"Квиток на вихід". Наприкінці уроку учні письмово фіксують свій внесок у спільне завдання, що дозволяє вчителю оцінити їх індивідуальне розуміння, не вимагаючи публічного виступу.

# data[].attributes.headline
Потєхіна Наталія Дмитрівна

# data[].attributes.subject
Потєхіна Наталія Дмитрівна

# data[].attributes.body
Сформувати в учня відчуття постпу та віру у власні сили вчителю можуть допомогти наступні техніки та прийоми:

1.Зворотний зв'язок "Дві зірки і побажання" : Учні (або вчитель) виділяють дві сильні сторони роботи ("зірки") та одне побажання (що конкретно можна покращити, щоб досягти мети). Це фокусує увагу на позитиві та надає лише один, керований, наступний крок.

2. Вбудовування помилки в навчальний процес:

"Банк помилок" : Зберіть типові анонімні помилки з робіт учнів (наприклад, плутанина між автором і ліричним героєм, неточне цитування). На уроці аналізуйте ці помилки колективно, обговорюючи, чому вони виникають і як їх виправити. Це нормалізує помилку, роблячи її навчальним об'єктом, а не особистим провалом.

Використання "Світлофора" або рубрик самооцінювання:

Учні самостійно оцінюють своє розуміння теми/завдання за кольорами: Зелений (Усе зрозумів), Жовтий (Потрібна невелика допомога), Червоний (Зовсім не розумію).

Рубрики мають містити рівень "Я ще навчаюся" або "Потребую вдосконалення", які описують, що учень робить, коли припускається типової помилки, і що йому потрібно зробити далі. Це показує, що помилка — це лише поточний рівень, а не кінцевий результат.

Право на виправлення: надати учневі можливість переробити завдання після отримання зворотного зв'язку. Це демонструє, що мета — навчання та вдосконалення, а не просто отримання оцінки за першу спробу.

Ці прийоми допомагають змінити фокус учня з "Я помилився, я невдаха" на "Я помилився, що я дізнався і як це допоможе мені далі?"

# data[].attributes.headline
Потєхіна Наталія Дмитрівна

# data[].attributes.subject
Потєхіна Наталія Дмитрівна

# data[].attributes.body
Формувальне оцінювання допоможе зробити цілі навчання прозорими для учнів, оскільки воно дає їм можливість чітко зрозуміти, що від них очікується (критерії успіху) та як їхня робота співвідноситься з цими цілями на уроці.

Наприклад, формулювання "Я-тверджень": учні створюють особистісні твердження та описують, що вони будуть робити чи знати після успішного завершення діяльності. Це зміщує фокус з оцінки на навчальний процес та особистий прогрес. Можна використати ще й такі прийоми:

1) переформулювання критеріїв успіху: вчитель пропонує чіткі, але загальні критерії (наприклад, "аналізувати образ головного героя"). Учні мають переписати цей критерій у формі особистого наміру чи питання, на яке вони мають відповісти, використовуючи формулу: "Я зможу..." (наприклад, "Я зможу пояснити три ключові риси характеру Одіссея, підкріпивши їх цитатами").

2)Створення карти успіху: після ознайомлення із завданням, учні колективно або в малих групах визначають, з чого складається якісно виконана робота (які кроки, знання чи навички потрібні). Вони можуть графічно чи списком зафіксувати ці міні-цілі.

# data[].attributes.headline
Тиненик Ольга

# data[].attributes.body
Тиненик Ольга

# data[].attributes.attachment_link.title
Як можна було організувати роботу групи

# data[].attributes.headline
Тиненик Ольга

# data[].attributes.body
Тиненик Ольга

# data[].attributes.attachment_link.title
Правильно наданий зворотний зв

# data[].attributes.headline
Тиненик Ольга

# data[].attributes.body
Тиненик Ольга

# data[].attributes.attachment_link.title
Як формувальне оцінювання допомагає зробити цілі навчання прозорими на уроках інформатики

# data[].attributes.headline
Надія Карпушкіна

# data[].attributes.subject
Надія Карпушкіна

# data[].attributes.headline
Надія Карпушкіна

# data[].attributes.subject
Надія Карпушкіна

# data[].attributes.headline
Надія Карпушкіна

# data[].attributes.subject
Надія Карпушкіна

# data[].attributes.headline
Наталія Гудима

# data[].attributes.subject
Наталія Гудима

# data[].attributes.attachment_link.title
Групова-робота

# data[].attributes.headline
Наталія Гудима

# data[].attributes.subject
Наталія Гудима

# data[].attributes.attachment_link.title
Зворотній-зв

# data[].attributes.headline
Наталія Гудима

# data[].attributes.subject
Наталія Гудима

# data[].attributes.attachment_link.title
Формувальне-оцінювання-передбачає

# data[].attributes.headline
Мудренок Анна

# data[].attributes.body
Мудренок Анна

# data[].attributes.headline
Мудренок Анна

# data[].attributes.body
Мудренок Анна

# data[].attributes.headline
Автор: Мудренок Анна

# data[].attributes.body
Автор: Мудренок Анна

# data[].attributes.headline
Ващенко Олена Анатоліївна

# data[].attributes.subject
Ващенко Олена Анатоліївна

# data[].attributes.headline
Ващенко Олена Анатоліївна

# data[].attributes.subject
Ващенко Олена Анатоліївна

# data[].attributes.headline
Мандрейчук Світлана Вікторівна

# data[].attributes.subject
Мандрейчук Світлана Вікторівна

# data[].attributes.headline
Мандрейчук Світлана Вікторівна

# data[].attributes.subject
Мандрейчук Світлана Вікторівна

# data[].attributes.headline
Мандрейчук Світлана Вікторівна

# data[].attributes.subject
Мандрейчук Світлана Вікторівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Формувальне оцінювання 1

# data[].attributes.headline
Під час колективного виконання завдання один з учнів не погоджується з думкою групи, але не висловлює цього. Учитель помічає, що він сидить осторонь, не бере активної участі. Після завершення завдання учень здає окремий варіант з іншим підходом - і, як виявляється, правильним.

# data[].attributes.subject
Під час колективного виконання завдання один з учнів не погоджується з думкою групи, але не висловлює цього. Учитель помічає, що він сидить осторонь, не бере активної участі. Після завершення завдання учень здає окремий варіант з іншим підходом - і, як виявляється, правильним.

# data[].attributes.body
Питання:

Як можна було організувати роботу групи, щоби всі голоси були почуті?

Які інструменти формувального оцінювання могли б дати цьому учню можливість проявити свою думку без тиску?

Яка техніка допоможе відслідковувати внесок кожного учня у групову діяльність?

# data[].attributes.headline
Учень часто каже: «Я цього не вмію», «Я не розумію», навіть якщо завдання відповідає його рівню. Він не намагається розпочати роботу, бо боїться помилитися.

# data[].attributes.subject
Учень часто каже: «Я цього не вмію», «Я не розумію», навіть якщо завдання відповідає його рівню. Він не намагається розпочати роботу, бо боїться помилитися.

# data[].attributes.body
Питання:

Який тип зворотного зв’язку міг би підтримати цього учня?

Які інструменти допоможуть сформувати в учня відчуття поступу та віру у власні сили?

Як зробити помилки частиною навчання, а не причиною для уникання активності?

# data[].attributes.headline
Під час виконання навчального завдання учні починають втрачати мотивацію. Вони запитують: "Це буде на тесті?", "А яка з цього користь?"
Учитель розуміє, що учні не бачать зв’язку між завданням і цілями уроку.

# data[].attributes.subject
Під час виконання навчального завдання учні починають втрачати мотивацію. Вони запитують: "Це буде на тесті?", "А яка з цього користь?"
Учитель розуміє, що учні не бачать зв’язку між завданням і цілями уроку.

# data[].attributes.body
Питання:

Як формувальне оцінювання допомагає зробити цілі навчання прозорими?

Які інструменти чи техніки дозволять учням самостійно оцінити свій поступ до мети?