# data[].attributes.headline
Kosztolányi Dezső pályája I. (Gyermek- és ifjúkor)

# data[].attributes.subject
Kosztolányi Dezső pályája I. (Gyermek- és ifjúkor)

# data[].attributes.body
A vajdasági Szabadkán született, 1885-ben. (Szabadka szerbül Subotica, ma Szerbiához tartozik.)
Gyerekkorában sokat betegeskedett. Apja pedagógus-igazgató volt a szabadkai gimnáziumban, szigorú embernek írta le Kosztolányi. A kis Dezső rajongott apai nagyapjáért, aki az 1848-49-es szabadságharcban Bem seregében harcolt. Nagyapja sokat mesélt a csatákról, ő tanította meg 4,5 évesen írni-olvasni a kisfiút, később pedig az angol nyelvvel is megismertette unokáját.
A költő a szabadkai gimnáziumban végezte tanulmányait, itt érettségizett.
Szabadkai jó barátja volt unokatestvére, Brenner József, aki később orvos lesz, de Csáth Géza néven kitűnő novellistaként vonult be az irodalmi életbe.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Juhász Gyula (1883-1937) alkotói pályája a Nyugat első generációjával együtt indult (Babitscsal, Kosztolányival a Négyesy-szeminárium titkáraként kötött barátságot). Bár sohasem volt a folyóirat munkatársa, a magyar irodalomtörténeti hagyomány a nyugatos költők közé sorolta.

1883-ban született Szegeden. Élete végéig nosztalgikus szeretet fűzte e városhoz. Iskoláit szülővárosában és a váci piaristáknál végezte.

Magyar-latin szakon tanult a pesti egyetemen, ahol a diákélet egyik vezéralakja volt. Babitshoz hasonlóan ő sem kapott pesti állást, vidéken tanított (Máramarossziget, Léva, Nagyvárad, Szakolca, Makó), a tanárságot ő is száműzetésként élte meg.

A Holnap antológiaEgyedül Nagyváradon érezte igazán jól magát (1908-11 között élt itt). Bekapcsolódott a város élénk szellemi életébe, tevékenyen részt vett a fiatal költők antológiájának, A Holnapnak (1908-9) a létrehozásában. Igen érzékenyen érintette amúgy is depresszióra hajlamos, labilis személyiségét Ady elutasító reagálása A Holnap pal szemben (Ady nem vállalta föl az antológia költői „szellemi vezérének" szerepét).

Szerelem Váradon ismerkedett meg nagy szerelmével, múzsájával, Sárvári Anna színésznővel is. Az Anna-szerelem élménye, a viszonzatlanság, elutasítás meghatározója költészetének is (Anna-versek). E városhoz fűzte Gulácsy Lajossal, a korszak kiemelkedő festőjével való művészbarátsága.

A háborús évek 1917-ben fölhagyott a tanítással, hazaköltözött szülővárosába, majd különböző helyi lapoknál újságíróskodott, és bekapcsolódott a szegedi irodalmi élet szervezésébe. A kezdeti lelkesedés után hamar kiábrándult a háborúból, megrendítette a szenvedések, a háború okozta veszteségek élménye. Gondolkodására erősen hatottak a baloldali eszmék, a forradalmak rövid időre még depressziójából is kiragadták. A tanácsköztársaság idején politikai szerepet is vállalt, nagy terveket szőtt a népművelés megszervezéséről, a színházi kultúra terjesztéséről.

Közéleti szerepvállalása miatt később őt is súlyos támadások érték. Rá is jellemző az az ambivalencia, mely kortársainál is megfigyelhető: erkölcsi kötelességének érezte, hogy a forradalmak idején szerepet vállaljon, ugyanakkor Trianon számára is az ország végromlásának, pusztulásának fenyegetését jelentette.

Kapcsolata József Attilával Fontos szerepe volt József Attila költői indulásában. 1923-ban ismerkedett meg az akkor szegedi egyetemista költővel. Juhász segítette József Attila első verseinek megjelenését, szellemisége, költészete hatott a fiatal költőre.

A húszas évektől súlyosbodott betegsége, valósággal menekült az emberek elől, és tudatosan készült öngyilkosságára. 1937-ben gyógyszertúladagolás következtében halt meg Szegeden.

Kiss Ferenc: A beérkezés küszöbén, Akadémiai Kiadó, Bp., 1962

Péter László: Kilenc írás Juhász Gyuláról, Békés Megyei Könyvtár, Békéscsaba, 1983

Eörsi Júlia: Tiéd a sírig: emlékeim Juhász Gyuláról, TIT, Szeged, 1957

szerk. Kelecsényi László: A félrecsúszott nyakkendő: Juhász Gyula szerelmei, Holnap, Bp., 2003

# data[].attributes.attachment_link.title
Juhász Gyula - Élete és pályája | Irodalom - 11. osztály | Sulinet Tudásbázis

# data[].attributes.attachment_link.description
Juhász Gyula (1883-1937) alkotói pályája a Nyugat első generációjával együtt indult (Babitscsal, Kosztolányival a Négyesy-szeminárium titkáraként kötött barátságot). Bár sohasem volt a folyóirat munkatársa, a magyar irodalomtörténeti hagyomány a nyugatos költők közé sorolta. 1883-ban született Szegeden. Élete végéig nosztalgikus szeretet fűzte e városhoz. Iskoláit szülővárosában és a váci piaristáknál végezte.

# data[].attributes.body
1903-ban a budapesti egyetem bölcsészkarára iratkozott be, magyar-német szakos hallgató lett. Itt találkozott Babits Mihállyal és Juhász Gyulával. A három költő életre szóló szoros barátságot kötött.
1904-ben a bécsi egyetem hallgatója lett filozófia szakon. Ebben a városban ismerkedett meg a kor új tanával, a pszichológiával (lélektannal) és a pszichoanalízissel.
Az I. világháború Kosztolányit lesújtotta, rettegéssel töltötte el, bár a háború kitörésekor őt is elragadta háborút éltető közhangulat.
A trianoni békeszerződést súlyos igazságtalanságnak tartotta.
Bámulatos munkabírással dolgozott: nemcsak verseket, regényeket, novellákat, hanem cikkeket is írt, sőt műfordítással is foglalkozott.
Súlyos, gyógyíthatatlan betegségének első tünetei 1933-ban jelentkeztek. Kilenc műtét után 1936-ban halt meg.

# data[].attributes.attachment_link.title
Milyen volt szőkesége – Ki volt Anna, Juhász Gyula örök múzsája?

# data[].attributes.attachment_link.description
Juhász Gyula a magyar költészet egyik legnagyobb szerelmi lírikusa, a beteljesült szerelem mégsem adatott meg neki. A leggyönyörűbb költeményeket egy színésznőhöz, Sárvári Annához írta, aki élete utolsó pillanatában a neki címzett versekbe kapaszkodott.

# data[].attributes.body
A 13-as számot sokan nem tartják túl szerencsésnek, de a buta babona nem érdekelte Kosztolányit: 1913-ban feleségül vette Harmos Ilona színésznőt. Harmos Ilona maga is tehetséges író volt,Görög Ilona álnéven jelentek meg művei. Két évvel később pedig megszületett fiuk, Ádám.

# data[].attributes.body
1908-tól, a Nyugat indulásától munkatárs a lapnál, az első nemzedék tagja.
Ha a Nyugat olvasói rajongtak Adyért, tisztelték Babitsot, akkor Kosztolányi volt az, akit szerettek. Őszinte volt és szeretetre méltó. Verseit és prózáit olvasva úgy érezzük, mintha a titkaiba avatna be bennünket.
Sokat adott a szépségre, dallamosságra, de verseinek gondolati ereje is volt. Nagyon szeretett játszani az anyanyelvvel.
Kosztolányinál a legfőbb érték a humanizmus: az emberi értékek tisztelete.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kávészünet - Milyen volt... (hivatalos videoklip)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Juhász Gyula sorsa már gyermekkorában sem volt könnyű. Beteges, gyenge testalkatú gyermek volt, ráadásul már tizenéves kora óta szorongó, depresszív hajlammal. Társas kapcsolatai épp emiatt már gyermekkorától hiányosnak mondhatók.

Édesanyjához szoros viszony fűzte, talán már túl szoros is. Egész életében nem tudott elszakadni tőle, felnőtt férfi korában is ő volt még a legbiztosabb pont számára. Ragaszkodása anyakomplexusnak mondható, és talán a legszorosabb kapcsolat volt egész életében, amit nővel ápolt.

Juhász Illésné, ma úgy mondanánk, túlszerette fiát. Soha nem látta meg benne a felnőtt férfit, emiatt kapcsolatukban a költő mindig kisgyermek maradt. Juhász Gyula anyja hatására gondolkodott el a papi pályán, ám ez kudarcba fulladt. Egy évig tanult papnövendékként, de felettesei úgy vélték, Istenhez a szenvedés, és a mártírság által akar tartozni, emiatt nem tartották megfelelőnek a papi tisztség betöltésére. Az iskolában egyik papnövendék társa közeledett hozzá, és ez mélységesen megrémítette a költőt. Haza is tért, mert ezeken túl édesanyja állandó hiányát is nehezen viselte.

Juhász Illésné egész gyermek- és fiatal korában, haláláig gondozta és ápolta a fiát. Holttestét is ő találta meg 1937. április 6.-án reggel, amikor a költő, sok öngyilkossági kísérlet után, többé nem ébredt fel. Veronállal ( erős hatású altató gyógyszer) végzett magával, 54 éves volt.
„Anyám, fölnézek a te homlokodra, Hol a dicsőség koszorúja helyett Nehéz robotnak ráncait találom, És fölteszem rá büszke áhítattal Ujjongó dallal minden szál virágom!"
Juhász Gyula élétében a legismertebb nőalak egyértelműen Anna, az örök múzsa, aki visszautasította a költő szerelmét. Sokan emiatt később őt hibáztatták a költő haláláért. De hogy is történt mindez valójában? Milyen nők kaptak még szerepet a költő életében? Megtalálta e valaha a viszonzott szerelmet? Életében, édesanyján kívül, három nő töltött be meghatározó szerepet: Sárvári Anna, Eőrsi Júlia és Kilényi Irma.

Anna örök

Anna, Sárvári Anna, színésznő szinte nem is ismerte Juhász Gyulát. A férfi a nagyváradi színházban látta először a nőt, és azonnal beleszeretett. Sokáig távolról csodálta, majd egy közös barátjuk meghívta Annához. A színésznő későbbi visszaemlékezése szerint a fiatal Juhász Gyula a házával szemközt állt. Kiment hozzá, hogy behívja, de a költő alig hallhatóan vagy egyáltalán nem válaszolt. Ezután is csak néhányszor találkoztak, de Anna inkább csak félelmet érzett vele kapcsolatban, nem tudta viszonozni rajongását. A költő mégis egész életében kisebb nagyobb megszakításokkal őt tekintette múzsájának, és rengeteg szerelmes verset írt hozzá. A színésznő később is tehernek élte meg a múzsa szerepet, így nyilatkozott:
„... csak később, soká hallottam, hogy verseket ír hozzám. Boldog voltam, örültem, és az ismerősök lépten-nyomon gratuláltak a versekhez. És csak akkor döbbentem rá nagyon, hogy nekem ezekhez az Anna-versekhez semmi, de semmi közöm. Ezek a csodálatos versek csak a szőke hajamnak, kék szememnek és Juhász Gyula elképzelt ideáljának szóltak, de nem nekem és nem hozzám."
Életének utolsó időszakában Annát tragédiák sora sújtotta. Második férje állás nélkül maradt, valamint Annát is baleset érte, súlyos csípőficamot kapott, és többé nem állhatott színpadra. Mindketten fizetés nélkül maradtak. Anna a kilátástalan helyzetből az öngyilkosságba menekült, megmérgezte magát. Halálos ágya mellett egy Juhász Gyula kötetet találtak, ami az Anna örök című versnél volt kinyílva. A színésznő még az utolsó pillanataiban sem tudott elszakadni az őt kísértő múzsa képétől. Halálakor Juhász Gyula már egy éve volt halott.
„Mert benne élsz te minden félrecsúszott Nyakkendőmben és elvétett szavamban És minden eltévesztett köszönésben És minden összetépett levelemben És egész elhibázott életemben Élsz és uralkodol örökkön, Amen."
(Juhász Gyula: Anna örök)

Júlia, a szerelem rózsája

Eőrsi Júlia újságíró, író és tanár volt. Amikor Juhász Gyula 1914-ben öngyilkosságot megkísérelve mellkason lőtte magát, megmentették életét. A budapesti Rókus kórházban ápolták. Itt látogatta meg Júlia, a Világ című lap őt küldte, hogy hírt vigyen a költő állapotáról. A költő, amikor magához tért őt látta meg először, itt kezdődött a kapcsolatuk. A nő vigasztalta a költőt, és Juhász Gyulának jól esett a vigasztalás. A fiatal nőt elvakította a költőt övező hírnév, de valóban új erőt öntött belé. Az is kétségtelen, hogy Juhász Gyula írt verseket a nőhöz, de ő később nagyobbra értékelte önnön szerepét. Visszaemlékezéseiben ragaszkodott hozzá, hogy szerelmüket a költő édesanyja miatt nem teljesedtethetett be házassággal, de a költő haláláig tarott. Valamint állította, hogy gyűrűt váltottak a költővel, de ennek hitelességet a kutatók vitatják.
„Ó látod, minden késő már. Hiába A szerelem rózsája. Rög porába Hervad csupán és sírnak éjjelébe. Siess rózsáddal egy élő elébe!"
Irmát szeretni szép és jó lehet

Kilényi Irma egy rendezvényen hallotta beszélni Juhász Gyulát, és azonnal magával ragadta a költő személyisége. Önként jelentkezett titkárának. Szerepe nem merült ki a titkári teendőkben. Kiadókkal levelezett, gondozta a költő kéziratait, de amikor arra volt szükség orvost, kórházat keresett a beteg költő számára. Rajongott Juhász Gyuláért. Munkája és rajongása a költő haláláig, két évtizeden át tartott.
„Irmát szeretni szép és jó lehet És tudni jó, hogy Irma mit szeret? Ha szelídség kell néki, mint a bárány, Úgy hevernék én édes nyoszolyáján, Ha vadság kell, hát marcangolni tudnám, Mint tigris, forrón, vágyakozva, durván. És Irma szőke! Szőke bestia, Vagy szőke macska? Bús álmok fia, Jó Hamlet én, új életvágytól égek, Mert Irma izzó s édes, mint az élet!"
A költő édesanyja egyedül Irmát tudta elképzelni fia feleségeként, és a körülöttük élők számára sem volt eleinte világos, hogyha a vonzalom kölcsönös, Irma és Juhász Gyula miért nem lesznek egymáséi. A válasz egyszerű. Irma, aki életében a legjobban megértette Juhász Gyulát, tudta kezelni hangulatingadozásait, és folyton levelezésben állt a költővel, amikor távol voltak egymástól, a nőket szerette. Élete szerelme, a házas, Vajda Béláné volt.

A vélemények megoszlanak arról, hogy a költő hogyan érzett Irma iránt, de az bizonyos, hogy kapcsolatukat kölcsönös tisztelet és szeretet jellemezte.
„A napnak minden percében, minden gondolatommal és érzésemmel ott vagyok Maga mellett, hiszen ezt úgyis tudja. Sokat aggódom és gyötrődőm, de ezt érdemes elszenvedni azért az örömért és boldogságért, hogy nagyon rövid idő múlva teljesen gyógyultan láthatom."
(Kilényi Irma levele Juhász Gyulának)

Juhász Gyula halála után is lelkiismeretesen gondozta a költő munkásságát. Elhatározta, hogy minden fennmaradt tárgyi emléket, dokumentumot, írást összegyűjt, és létrehozza Szegeden a Juhász Gyula - múzeumot. Hét évig dolgozott ezen, de ekkor a történelem közbeszólt. 1944-ben szerelmét, és családját deportálták. Teljesen összezuhant, nem tudta tovább elviselni az életet. Öngyilkos lett, hét évvel Juhász Gyula halála után. Munkjának nagyrésze elveszett a háború alatt, a fosztogatásoknak a Juhász Gyula - múzeum is áldozatul esett. A kéziratok, könyvek, levelezések és a gyűjtemény nagy része örökre eltűnt.

(Szerző: Héber Blanka)

# data[].attributes.attachment_link.description
Juhász Gyula sorsa már gyermekkorában sem volt könnyű. Beteges, gyenge testalkatú gyermek volt, ráadásul már tizenéves kora óta szorongó, depresszív hajlammal. Társas kapcsolatai épp emiatt már gyermekkorától hiányosnak mondhatók. Édesanyjához szoros viszony fűzte, talán már túl szoros is. Egész életében nem tudott elszakadni tőle, felnőtt férfi korában is ő volt még a legbiztosabb pont számára.

# data[].attributes.body
A szegény kisgyermek panaszai

1910-ben jelent meg egyik  legnépszerűbb kötete.

Tematikus ciklus.

Nem gyermekversek, bár felidézik a gyerekkort.

Megjelennek freudi gondolatok: a gyerekkor meghatározza az ember későbbi életét.

A gyermekkor válik szimbólummá.

A teljességet képviseli, mert lát olyat is, amit a felnőtt nem.

Visszatérő motívum a búcsú és a halál.

Hangulatok, pillanatnyi benyomások

A nézőpont állandóan változik a versekben.

Megjelennek a XX. századi stílusirányzatok.

# data[].attributes.body
Verseskötetei:

1907 - Négy fal között
1910 - A szegény kisgyermek panaszai
1911 - Őszi koncert-Kártya
1914 - Modern költők címmel kiadja versfordításait
1914 - Lánc, lánc, eszterlánc
1915 - Öcsém című kötete háborús verseiből és rajzaiból ad válogatást
1916 - Mák
1928 - Meztelenül /Szabadverseinek kötete/
1935 - Összegyűjtött költeményei,ebben önálló ciklusként új kötete, a Számadás

Novelláskötetei:

1908 - Boszorkányos esték
1911 - Bolondok
1912 - Beteg lelkek
1916 - Bűbájosok
1918 - Káin
1919 - Páva
1920 - Béla, a buta
1932 - Esti Kornél
1936 - Tengerszem

Regényei:

1922 - Néro, a véres költő
1924 - Pacsirta
1925 - Aranysárkány
1926 - Édes Anna

# data[].attributes.body
Kosztolányi Dezső felesége, Harmos Ilona szerint férje és Karinthy Frigyes gyakran úgy mulatott felnőtt fejjel, mint két tizenéves kamasz. Nem egyszer egymást is megtréfálták…
“Ez azután történt, hogy Kosztolányi hazatért európai körútjáról, amikor is – többek közt – meglátogatta a száműzött II. Vilmos német császárt Hollandiában, Doornban. Késő éjszaka volt, régen aludtunk nagy, sárga ágyunkban, amikor csöngeni kezdett a telefon. Elszántan, vadul csörömpölt. – Hát ez ki lehet? – riadva néztünk egymásra. Elsőül én másztam ki az ágyból, álomittasan – mindig is kíváncsi természetű voltam -, az uram legyintett: – Ugyan, hagyd, aludj, majd abbahagyja, biztosan tévedés. – Az a fontos, hogy te meg Ádám itt vagytok velem, nagy baj már nem lehet – mondogatta olyankor is, amikor váratlanul toppant be a sürgöny-hordó. – Interurbán. Doorn keresi önöket – hallottam a női hangot. – Doorn – suttogtam ámulva és ijedten, mintha azt mondanám, a rendőrség. Átadtam férjemnek a kagylót. – Hier Doorn, Hier Doorn, Hier Doorn – hallatszott többször egymásután a távoli, monoton hívás, olyan hangosan, hogy a csöndes budai éjszakában a készüléken kívül is hallani lehetett. – Moment, bitte zu warten, Wer dort? Herr von Kostolani? – most férfihang beszélt, németül mondta, hogy bocsásson meg és ne haragudjon, Herr von Kostolani, amiért ilyen szokatlan időben zavarja, de egy kellemetlen és kissé kényes ügyben kénytelen vele, ugyanis távozása után vették észre, hogy, de remélem, nem sértődik meg, hogy az ezüst étkészletnek egy darabja, pontosabban egy ezüstkanál hiányzik, és mivel senki másra nem gyanakodhatnak, ő, mint őfelsége udvartartásának főudvarmestere nyomatékosan, de kellő tisztelettel kéri, hogy származtassa vissza az említett tárgyat. Az uram hálóingben, kezében a telefonkagylóval, már úgy nevetett, hogy a könnyei csorogtak. – Te marha – mondta Karinthynak a telefonba, és valami csúnyát is mondott még -, honnan beszéltek?  ( Lejegyezte: Kosztolányi Dezsőné Harmos Ilona)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A játszótársam, mond, akarsz-e lenni?
A két költő teljesen más körülmények közül jött: Kosztolányi Szabadkán született értelmiségi családban, apja a helyi gimnázium fizika- és matematikatanára, később igazgatója volt. Gyerekkora viszonylag békésen telt, a kicsi Dide a nagyapjától hallott 48-as történeteken nőtt fel, hiszen a nagyapa honvédként Bem seregében szolgált. A gimnáziumban kitűnő tanuló volt, mégis kirúgták, mivel egyszer durván összeszólalkozott a magyartanárával, amiért az magyartalannak titulálta egy dolgozatát. A vizsgáit magánúton tette le, kitűnő eredménnyel. Ezzel szemben cimborája budapesti zsidó, később kikeresztelkedett és evangélikus hitre áttért családból származott. Apja művelt tisztviselőként dolgozott, a Magyar Filozófiai Társaság alapító tagjai között szerepelt. Fricike a Markó utcai főreál gimnáziumba járt. Bizonyítványa nem volt mindig kielégítő, volt, hogy több tárgyból is bukott.

Útjaik 1910-ben keresztezték egymást először. Kosztolányi ekkor huszonkettő, Karinthy húsz éves volt. A találkozásba egy kis humor is keveredett, ami talán már előre leírta a két zseni barátságát. Egy közös barát mutatta be őket egymásnak. Ők a szokás szerint kezet akartak fogni, de ekkor Karinthy kalapját elfújta a szél, így kénytelen volt utána rohanni. Később szerencséjükre - és a miénkre is - délben még egyszer összefutottak a korzón, ahol aztán már beszélgettek és beültek az akkor a Nyugat főfészkének számító Bristolba. Az ebéd után kisebb vita alakult ki, hogy ki fizesse az ebédet. Kár, hogy ezt se Karinthytól, se Kosztolányitól nem tudjuk meg, akik egyébként leírták az esetet. Az azonban kiderül, hogy ezután még sok ebédet költöttek el a Bristolban, és rendszeres vendégei voltak a New York, Hadik és Centrál kávéházaknak. Az útjaik soha többé nem váltak el. A duó néha trióvá alakult Somlyó Zoltán pályatársuk személyében. A legenda szerint ők hárman alapították a Balkán Egyletet, ami zászlajára tűzte a polgárpukkasztást és folyamatos csínyek kreálását. Hármuk kapcsolatát eleveníti fel Kosztolányi Esti Kornél című novellaciklusában Esti, Sárkány és Kaniczky személyében. De a duó mégiscsak duó, az igazi hamisítatlan páros mégis csak Frici és Desiré.

Humorban nem ismertek tréfát

Ha barátságukról mozifilmet csinálnának, a közönség sírva röhögne a vetítés alatt. A két író minden létező dologból, minden életszituációból viccet csinált. A nyárspolgári szokásokat, a nagyképűséget és ostobaságot különösképp szerették kiparodizálni. Tréfáikba általában nem vontak be nőt, de többször előfordult, hogy Harmos Ilona alias Kosztolányi Dezsőné kegyeiért hangosan versengtek az utcán, sőt, állítólag néha verekedést is színleltek. Kedvenc nyilvános jeleneteik közé tartozott továbbá a kutyákra való licitálás az állatkereskedésben. A leglátványosabb mégis inkább az lehetett, ahogy hátrafelé versenyezve futottak az utcán. Megnéztem volna annak az átlagos budapestinek az arcát, aki szokásos napi teendőit végzi, siet a dolga után, aztán egyszer csak meglát két felnőtt férfit hátrafelé rohanni a nagykörúton.

Frici és Dide, ha esetleg elfáradtak az utcán megrendezett random akcióktól, leültek a telefon mellé és a telefonkönyvből véletlenszerűen kiválasztott embereket „zaklatták". Példának okáért egyszer felhívtak minden Holló és Hollós vezetéknevű embert és arról érdeklődtek, megfürdették-e már csemetéjüket. Máskor egy kortárs szerzőt hívtak fel és legnagyobb rajongóiként egekig magasztalták legutóbb megjelent írását. Ezeknek a telefonbetyárkodásoknak egy fokkal durvább változata volt az, amikor egymásnak ugrasztották a kor nagy bankvezérét, Lánczy Leót és a Kotányi-féle paprikavállalatot.
Ennél már csak az volt jobb, hogy egy időben rendre röhögőgörcsöt kaptak a temetéseken. Havas Gyula temetésén az szolgáltatta a humorforrást, hogy a gyászbeszédet mondó Osvát Ernő valamilyen okból kifolyólag mindenáron a még élő Tóth Árpádot akart elbúcsúztatni. Aztán a később valóban elhunyt Tóth Árpád temetésén egy rejtélyes módon odakerült toalettszappan okozta a derültséget.

Azért vannak a jó barátok...

Természetesen az ugratásokból egymást sem hagyhatták ki. Kosztolányiék egy éjszaka telefoncsörgésre ébredtek. Harmos Ilona vette fel a kagylót. Doornból jött a hívás, ahol férje néhány nappal ezelőtt a száműzött II. Vilmos német császárt látogatta meg. A vonal túlsó végéről Kosztolányit kérték a telefonhoz. Kosztolányi átvette a kagylót, akinek az ismeretlen hívó szabadkozott, hogy bocsásson meg, amiért ilyen késői órán zavarja, de egy elég kényelmetlen ügyről van szó. Távozása után észrevették, hogy lába kélt az ezüst étkészlet egy darabjának. Mivel rajta kívül senkit nem gyanúsíthatnak, őfelsége főudvarmestere kéri, hogy az író juttassa vissza az elvitt darabot. Persze Kosztolányi hamar rájött, hogy a főudvarmester alakja Karinthyt rejti. Egy másik alkalommal Karinthy a New Yorkban ücsörgött Kassák Lajossal és Faludy Györggyel. Egyszer csak gondolt egyet, egy virágcserépből kivett egy kavicsot, megmosatta a pincérrel és belerakta a szájába. Elváltoztatott hangon felhívta Kosztolányit, mint az Esztergomi Nőegylet titkára és arra kérte a költőt, hogy szerepeljen a darabukban, olvassa fel egy versét. Kosztolányi szabadkozott, de amikor közölték, hogy a szerepléséért 100 korona járna, azonnal szabaddá tette magát. Becsületére legyen mondva, megemlítette, hogy Karinthyt is meg kéne hívni a rendezvényre. Erre az a válasz jött, hogy akkor meg kéne felezni a pénzt. Kosztolányi erre azt javasolta, adják neki oda a 100 koronát úgy, hogy Karinthy ne lássa. A „titkár" ebbe beleegyezett, de azt mondta, erre csak a nyáljelenet után kerülhet sor. „Miféle nyáljelenet?" kérdezte a gyanútlan költő. Erre Karinthy kivette a szájából a kavicsot és a saját hangján szólt a telefonba: „Amikor én letolom a gatyámat a színpadon, te meg kinyalod a s*ggem!"
Karinthynak kifogyhatatlan ötletei voltak barátja megviccelését illetően. Egyszer egy csapat gyereket bérelt fel, hogy keressék meg Kosztolányit és kérjenek tőle autogramot. Az országos hírnevére rendkívül hiú író lelkesen osztogatta az autogramokat, de egy idő után észrevette, hogy ugyanazok a gyerekek jönnek újra és újra autogramért. „Mond fiam, minek neked annyi aláírás?" kérdezte az egyik gyerkőcöt.

„Tetszik tudni, ötven Kosztolányiért jár egy Karinthy" - hangzott az előre betanult válasz.

Persze azért Kosztolányit se kellett sajnálni, hamarosan jött a felelet. Ugyanígy ő is fogadott fel gyerekeket, akik körbevették Karinthyt és aláírást kértek tőle. Amit aztán vissza is adtak. A költő megkérdezte, hogy mi a probléma, mire jött a szintén bemagoltatott válasz: „Ja, hogy ön nem Kosztolányi? Akkor nem kell."
Kosztolányi egyébként a „nyáljelenetes" szívatásra is visszavágott, kétszer. Karinthy titkárának két levelet küldött. Az elsőben audienciát kér, melynek: „egyetlen tárgya: s*ggemnek Karinthy Mester által való azonnali k*nyalása", a másodikban sürgeti, hogy minél előbb kerüljön sor erre a „neki csekély, de nekem rendkívüli nagy szívességre, amelyre kértem". A „nyáljelenetnek" még mindig nincs vége, Kosztolányi a legelegánsabb költői jobbhorgost a Nyár, nyár, nyár című akrosztichon megírásával küldte barátjának a következő előszóval: „Karinthy Frigyesnek, úri-magának, az embernyi embernek, de kicsit talán a Kálomistának is küldöm azzal az instanciával, hogy ne átallaná elolvasni ezt a nekem-kedves poémát, minden irányban". Ha az instrukcióknak megfelelően „minden irányban" olvassuk a verset, a sorok első kezdőbetűinek összeolvasásából a sokak által ismert titkos üzenet jön ki: Ny*ld ki a s* ggem, Karinthy!

Kosztorinthy

A két költő sülve-főve együtt volt, gyakran összekeverték őket azok, akik csak felületesen halottak róluk. Pedig csak a lelkükben, gondolkozásukban volt rendkívül sok közös vonásuk, külsőben nem különbözhettek volna jobban. Harmos Ilona szerint „Külsőben semmiképpen sem hasonlítottak egymásra, annál inkább lelki alkatban. Fütyültek minden hivatalos tekintélyre, a sajátjukéra is. Kosztolányi akaratlanul is tudott tekintélyt tartani, míg Karinthyval mindenki, még a környezetébe került legsilányabb szellemű ember is frére et cochon módján bánt, vagyis mintha együtt őrizték volna a disznót". Kosztolányiné nem csak férjét, hanem Karinthyt is rendkívül jól ismerte, mivel először Karinthyval találkozott 1908-ban. Azonnal megtalálták a közös hangot, sok időt töltöttek együtt, és egy pici szerelmi szál is kötődött közöttük. De a kémia nem volt elég erős ahhoz, hogy esetleg házastársakká váljanak. Harmos Ilona végül az 1910-ben megismert Kosztolányihoz ment feleségül, 1913-ban, két évre rá megszületett egyetlen gyermekük, Ádám. Épp Karinthy volt a kerítő, aki összeboronálta őket. Külön pikantériája a történetnek, hogy Ilona megismerése előtt Karinthy Ada nevű nővérét (Karinthy Ada tanítónő, híres festő és illusztrátor volt - a szerző megjegyzése) eredetileg Kosztolányinak szánták.

A két művésznek még a családi kapcsolatai is keresztezték egymást. Sőt, néha a róluk szóló történetekben is összekeverték őket.

Közös jellemvonásaik közé tartozott még, hogy nagyon szerették a kártyajátékok minden formáját. Gyakran látogattak az Otthon Körnek helyet adó Dohány utca 76. alá, ahol hódolhattak ez irányú szenvedélyüknek. Kosztolányi Dezsőné Karinthy Frigyesről című könyvében említ egy anekdotát.

E szerint történt egyszer, hogy - Karinthy vagy Kosztolányi, nem tudni - elvesztette egy játék során mindenét, nem tudott már mit fölajánlani, így utolsó megoldásként a tehetségét rakta fel az asztalra. Pechjére azt is elvesztette.

Távoztakor a portás úgy köszönt el tőle: „Alászolgája, Pekár úr!" (Pekár Gyula alakja a tehetségtelen költő megtestesítője volt akkoriban).

Ha meghalok, lesz, aki megsirat

Ne higgyük, hogy a két férfit csak a humor és viccelődés kötötte össze. Köztük valóban mély, őszinte baráti szeretet volt. Ha ma élnének, biztos csináltatnának a felkarjukra tetoválást „best friends forever" szöveggel. Kétségkívül más barátság volt ez, mind a korabeli többé alkotóé, akik barátság gyanánt hosszan elemezték és értelmezték egymás műveit. Persze Frici és Dide is ismerte egymás műveit és mindig dicsérték egymást, őszinte véleményt mondtak egymás alkotásairól. Itt eltekintünk Karinthy Frigyes Kosztolányi Dezső: A szegény kis trombitás szimbolista klapec nyöszörgései című ciklusától, ahol Karinthy Kosztolányi Dezső A szegény kisgyermek panaszai című verseskötetének verseit parodizálta ki (ezt, és még sok más kortárs szerző alkotásait figurázta ki Karinthy az Így írtok ti című könyvében - a szerző megjegyzése).

Az elmúlás kegyetlensége, hogy előbb-utóbb mindenkit utolér, vagyontól, foglalkozástól, társadalmi hovatartozástól függetlenül. A halállal való szembenézést a két férfi úgy próbálta megkönnyíteni, hogy - nem meglepő módon - abból is viccet csináltak. Arany Zsuzsanna Kosztolányi Dezső élete című könyvében arról ír, hogy egy alkalommal, amikor a két jóbarát egymás ugratásával múlatta az időt, a két évvel idősebb Kosztolányi kifogyott az ötletekből, ránézett barátjára és határozottan kijelentette: „Akármit mondasz, akármit írsz, te fogsz előbb meghalni." Persze Karinthytól azonnal jött a felelet: „Te fogsz előbb meghalni." Addig-addig győzködték egymást, míg Karinthy Kosztolányinak nyújtotta a kezét, mondván „Fogadjunk egy tízesbe. Ha te halsz meg előbb, adsz nekem egy tízest." Végül Kosztolányi halt meg előbb, 1936. november 3-án hosszú, rákkal való küzdelem után 51 éves korában. Adósa maradt Karinthynak.

Barátja elvesztése után Karinthy magába zuhant.

Decemberben a Nyugat adózott emlékének, melyben sok kollégája megemlékezett róla, természetesen Karinthy is, aki megható sorokkal búcsúztatta kebelbarátját: „Kinek meséljem el, hogy annak lássa, aminek látni kell - kit érdekelhetne mohóbban, szilajabban, okosabban és nemesebben, mint Téged, Didus, a temetésed, amiről megígértem, hogy beszámolok? Mert próbáltam erre gondolni és amarra az élők közül és kisült, hogy mindig újra az jön ki belőle, ahogy ott állok, koporsód mellett a könnyezők között: mit szólnál, Didus, a temetésedhez? Mert ez már, úgy látszik, nem megy másképpen, s ez már így lesz velem, egy életen át, nem segít rajta, hogy meghaltál: ha valami nagyszerűen szépet, vagy nagyszerűen szomorút látok, élek át, vagy akárcsak hallok vagy olvasok - gépiesen jelentkezik a kérdés, mit szólna ehhez Desiré? Aminthogy, ugye, Nálad is sokszor volt ez így: ezt el kell mesélnem Fricinek. Hiszen egy életen át játszottunk, izgatottan és lelkendezve, a Szerepet játszottuk ezer álarcban, mélyebb szenvedéllyel, mint a tulajdon magánéletünk komédiáját." Végül Frici két évvel követte barátját. 1938. augusztus 29-én hunyt el, szintén 51 éves korában.
Kiemelt kép: Wikipedia / Canva

# data[].attributes.attachment_link.title
"Ha te halsz meg előbb, adsz nekem egy tízest" - Akik a halálból is tréfát űztek: Karinthy és Kosztolányi barátsága | Nők Lapja

# data[].attributes.attachment_link.description
A játszótársam, mond, akarsz-e lenni? A két költő teljesen más körülmények közül jött: Kosztolányi Szabadkán született értelmiségi családban, apja a helyi gimnázium fizika- és matematikatanára, később igazgatója volt. Gyerekkora viszonylag békésen telt, a kicsi Dide a nagyapjától hallott 48-as történeteken nőtt fel, hiszen a nagyapa honvédként Bem seregében szolgált.

# data[].attributes.attachment_link.description
Válaszd ki a lehetséges megoldások közül az odaillőt!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A globális környezeti problémákat a mindennapi életben, a saját bőrünkön is érzékeljük. Lassan, vagy épp drámai gyorsasággal, de a környezetünk folyamatosan változik és ezek nagy részének hátterében bizonyítottan az emberi tevékenység áll.
A vezető hírekben megjelenő természeti katasztrófák számának növekedése, a felmelegedési és lehűlési időszakok kiszámíthatatlansága, a szokatlan időjárás miatt az embereknek tisztában kell lenniük azzal, hogy globális környezeti problémákkal állunk szembe. Cikkünkben az általunk legsúlyosabbnak tartott jelenségeket vesszük sorra.

1. Globális felmelegedés

A globális környezeti problémák első helyére az általános felmelegedés került. Vitathatatlan ténnyé vált napjainkra az általános középhőmérséklet megemelkedése. A megszokott éghajlat is fokozatosan változik, élőhelyek szűnnek meg és újak jönnek létre, próbára téve ezzel a növény- és állatvilág alkalmazkodóképességét.

A szélsőséges időjárási események száma megnövekedett, így mindennapos hírré váltak a pusztító viharok, áradások és az ezek nyomán végbemenő földcsuszamlások. Másfelől a csapadékhiányos tájakon csökken a folyók vízhozama, a talajvíz szintje, ezzel elindul az elsivatagosodási folyamat.

A globális felmelegedés hatására egyes hideghez alkalmazkodott fajok (például a nyírfák) előfordulási övezete a tengerszint feletti nagyobb magasságokba, illetve észak felé tolódik el. Helyükön megjelennek, elszaporodnak azok a fajok, melyek délebbről származnak.

Nagyon nagy ára van annak, ha már hazánkban is áttelel a banán. Sajnos Magyarországot ez a globális környezeti probléma kiemelten érinti, mivel az elmúlt száz évben a felmelegedés 1,15 Celsius-fok volt.

Első hallásra nem tűnik soknak, ám ha az éves középhőmérsékletet és a csapadékeloszlást nézzük, akkor a helyzet már most is drámai: az Alföld egyes részei már félsivatagosnak tekinthetők.

A globális felmelegedés fokozott energiafelhasználáshoz vezet, hiszen a légkondicionálók, hűtők, szellőző- és öntözőberendezések nagy fogyasztók. A többletenergia előállítása során további nagy mennyiségű üvegházhatású gáz keletkezik, mely fokozza a felmelegedést - ezzel be is zárul az ördögi kör.

2. Környezetszennyezés

A globális környezeti problémák közül a környezetszennyezés, különösen a légszennyezés az, ami leginkább látványos, amit mindenki által tapasztal. Az elsődleges légszennyezők az ipari tevékenységek és a gépjárművek kipufogógázai, valamint a rossz hatásfokú fűtőanyagok. A magas szén-dioxid -kibocsátás, az üvegházhatású gázok, a szállópor-koncentráció és az égéstermékek mindannyiunk tüdejét veszélyeztetik, de különösen a nagyvárosokban élőkét.

Ég az erdő - a nagy kiterjedésű tüzek által hatalmas mennyiségű füst, korom és más égéstermék kerül a levegőbe. A globális felmelegedés során a nagyobb arányú szárazságok kedveznek az erdő- és bozóttüzek kialakulásának, melyek a gazdasági károkon túl a helyi élővilágot is pusztítják.

Az élővizek szennyezéséért legtöbbször a nehézfémek, a nitrátok és a műanyag toxinok, vegyszerek, olajos anyagok felelősek, de ide tartozik még a nagyüzemi állattartás hatalmas vízfelhasználása is.

A lakossági és ipari szennyvíz tisztítatlan kivezetése súlyosan terheli a környezetet.

A szennyezett víz élővilága megváltozik, egyes fajok kipusztulnak, mások túlzottan elszaporodhatnak, felborítva az élővilág kényes egyensúlyát.

Globális környezeti gond a világ tengereiben felhalmozódó roppant mennyiségű szemét.

Ez részben tengerfenékre süllyedt roncsokból, a folyók hordalékával bekerült szemétből áll, valamint a tenger felszínén úszó hulladékból, mely az áramlások folytán hatalmas, úszó, szigetszerű képződményeket alkot, így veszélyezteti a közlekedést és az élővilágot.

A tengerek szennyezettségének mérete megdöbbentő, némelyik úszó szemétsziget akkora, hogy az űrből is jól látni, a felülete több százezer négyzetkilométer is lehet. A Nagy Csendes-óceáni Szemétsziget területét 1,6 millió négyzetkilométerre becsülik! A hulladék zömét különböző műanyagok adják, melyek a víz mozgása és a napfény UV sugarai hatására mikrorészecskékké, mikroműanyaggá aprózódnak.

De nemcsak ezek jelentenek veszélyt az élőlények szervezetébe jutva, hanem a halászati hulladékok (kötelek, hálók, csomagolóanyagok) is, melyekbe beleakad és elpusztul számos védett hal, madár, tengeri teknős vagy cetféle.

A talajszennyezést főként a veszélyes ipari hulladékok okozzák,

leginkább a nem megfelelő hulladéktárolás. Globális környezeti problémaként talajszennyezést okozhat azonban a túlzott monokultúrás mezőgazdaság is, amely vegyszeres talajkezeléssel és permetezéssel a talaj élő rétegét, a humuszréteg ökoszisztémáját vékonyítja el, tönkretéve ezzel a természetes talajerőt.

3. Elmaradott energiagazdálkodás

A fosszilis tüzelőanyagokból nyert energia nagy aránya vezetett az első két globális környezeti problémához: a levegőszennyezettséghez és így a globális klímaváltozáshoz. Ezt felismerve egyre több ország szorgalmazza, hogy a felhasznált energia minél nagyobb része származhasson megújuló forrásokból: elsősorban szél- és naperőművekből, illetve olyan forrásokból, mint a geotermikus energia - vagy a tengerek, az árapály mozgási energiáját hasznosító erőművek.

Az elmaradott energiagazdálkodás problémájára adott válasz magával hozta az új gyártástechnológiákat, illetve az energiahatékonyabb felhasználási módszerek elterjedését. Sajnos a meglévő ipari és közlekedési infrastruktúra teljes átállása még nagyon messze van. A fejlődő országok, gazdaságok megnövekvő igényeire még mindig a fosszilis anyagok égetése ad olcsóbb megoldásokat, gondoljunk csak az indiai és kínai szénerőművekre.

4. Tengeri áramlások változása, a sarki jég zsugorodása

Talán furcsának tűnik hazánkból nézve, hogy a negyedik legsúlyosabb globális környezeti probléma a tengeri áramlások lelassulása, irányváltozása, a sarkköri jég olvadása miatt bekövetkező tengerszint-emelkedés.

Az üvegházhatású gázok kibocsátásával az emberi tevékenység vitathatatlanul hozzájárul a légkör felmelegedéséhez és a klímaváltozáshoz A légkör melegedése az óceánok felmelegedését vonja magával. Az intenzív hőkülönbségek miatt a gyakoribbak lettek a trópusi viharok, hurrikánok.

A oceanográfusok mérései észlelték a tengeri áramlások megváltozását

Látható a sarki jég mennyiségének csökkenése, a gleccserek visszahúzódása, a jéghegyek és a sarkkörökön túli parti selfjegek elolvadása, ami kiszámíthatatlan következményekkel járhat. Mindez az óceánok vízszintjének emelkedéséhez vezet, és veszélybe sodorja a tengerparton élőket, így majdnem egymilliárd embert érint.

Felmelegedések, illetve jégkorszakok - vagyis a klíma drasztikus változásai bolygónk múltjában többször előfordultak, ez geológiai tény. Viszont a múltbéli történésekkel ellentétben a jelenlegi gyors és nagymértékű klímaváltozás fő oka az emberi tevékenység.

5. Az ózonréteg elvékonyodása, UV-sugárzás megnövekedése

A háromatomos oxigénmolekulákból álló ózonréteg láthatatlan pajzsként helyezkedik el a bolygónk körül, megóv minket a Nap káros sugaraitól. A légkör ózonrétegének kritikus elvékonyodását a halogénezett szénhidrogénekben (CFC) található fluor, klór és bróm okozta szennyezésnek tulajdonítják.

Amint ezek a gázok elérték a felső, jeges légkört, reakcióba lépnek és lyukat képeznek az ózonrétegben. A legnagyobb az Antarktisz felett található. A megnövekedett sugárzás a tenger élővilágára, a plankton életciklusára is hatással van, és mivel ezek a lények állnak a tápláléklánc alján, sok egyéb, őket fogyasztó faj élete is veszélybe kerül. Egyes bálnák egyedszámának csökkenése kb. 10 százalékban ennek a következménye.

A Földön a felső légköri ózon megritkulása miatt az UVA és az UVB sugárzás mértéke is megnőtt, különösen ott, ahol magasabb szögben éri a napsugárzás a felszínt. Ennek nyomán megemelkedett a bőrrákos esetek száma, illetve egyes szembetegségek előfordulása is. Az ózonréteget roncsoló CFC anyagok használatát a montreali egyezményben korlátozták jelentős mértékben még 1987-ben. .

Míg az ózonpajzs elvékonyodása veszélyes az élővilágra, légszennyezés hatására a földfelszín közelében, az ipari területeken és városokban megnőtt a szmog és benne az ózonkoncentráció. A levegőbe jutott nitrogén-monoxidból a szénhidrogének jelenlétében nitrogén-dioxid keletkezik, ez napfény hatására visszaalakul nitrogén-monoxiddá és atomos oxigénné. Az atomos oxigénből pedig háromatomos ózonmolekulák jönnek létre, s ezeknek az irritáló hatása többek között asztmához és krónikus felsőlégúti betegségekhez vezet.

Az emberi tevékenység sok esetben a fajok kihalását és az élőhelyek drasztikus átalakulását, ezáltal a biológiai sokféleség elvesztését idézi elő. Az ökoszisztémák kényes és összetett biológiai rendszerek, egyensúlyuk évmilliók alatt tökéletesedett. Nagy veszélybe kerülnek, amikor bármely faj populációja lecsökken.

A természetes folyamatok egyensúlya, mint például a virágok beporzása, elengedhetetlen az élővilág fennmaradásához. Az emberi tevékenység, például a rovarirtó vegyszerek használata fenyegeti a méheket is.

Az erdők védelme kiemelkedően fontos

Az erdő az egyik leggazdagabb szárazföldi élőhely, minden szintjén fajok sokaságának ad otthont. Az erdővel borított területek csökkenése is globális környezeti probléma, hiszen helyükön, a művelésbe vont területeken nem tudnak megélni az erdő állatfajai.

Az állatvilág évmilliók alatt alkalmazkodott az egyes adott élőhelyekhez, ott vitte tökélyre a rejtőzködés, szaporodás, táplálkozás, vagyis a sikeres fennmaradás stratégiáit. A gyors, pár évtized alatt bekövetkező környezeti átalakulás végveszélybe sodorja őket. Itt nemcsak az esőerdők színes faunájára vagy a trópusi dzsungelek veszélyeztetett emberszabásúira kell gondolni, hanem sok hüllő-, kétéltű-, rovar- vagy madárfajra és az ő tápláléknövényeire is.

A tenger a földi életünk alapja

A tenger szennyeződése, illetve a globális felmelegedés miatti vízhőmérséklet emelkedése számos faj kipusztulását hozza maga után. A korallzátonyok fajokban különösen gazdag életterek, és ha a korallok elpusztulnak, akkor a közöttük élő egyéb tengeri élőlények, halak, csalánozók is eltűnnek. Így nemcsak a természetfilmekben megcsodált pazar látványvilág vész el, hanem olyan megállíthatatlan és visszafordíthatatlan károkat okozunk, kiszámíthatatlan következményekkel.

7. Hulladékkezelés, az újrahasznosítás alacsony aránya

A fenntartható és racionális hulladékkezelés az egyik legsürgősebb globális környezeti probléma lett napjainkra. Az erőforrások túlzott felhasználása és a műanyagok előállítása világméretű válságot okoz a hulladékok ártalmatlanításában. A fejlett országok híresek arról, hogy túlzott mennyiségű szemetet és ipari hulladékot termelnek, és hulladékaik egyre nagyobb lerakókban, egyes helyeken a tengerekben végzik.

Álságos azt hinni, hogy amit nem látunk, az nincs is: a szemetünk velünk van.

A szemetet sokszor egyszerűen elszállítják a kevésbé fejlett országokba. Régebben az egyik legnagyobb szemétimportőr Kína volt, de mára gyakran Fekete-Afrika, illetve Banglades a szemét végállomása. Tragikus az a helyzet, hogy a fejlődő világ, mondjuk, a fast fashion ruhaneműk előállításának környezeti terhelésén túl az ebből keletkező hulladékok feldolgozását is kénytelen magára vállalni.

A szelektíven gyűjtött szemét minél nagyobb arányú újrafeldolgozása mellett az is cél, hogy ilyen hulladékfajták ne is keletkezhessenek. Egyre több országban látják be, hogy az egyszer használatos műanyagok, gyorséttermi csomagolóanyagok, a túlzó csomagolás és az olcsó elektronikus készülékek használata nyomán keletkező hulladékok rendkívüli pazarlásnak számítanak, és veszélyeztetik az emberek életminőségét.

A hulladék mennyiségét részben a fogyasztás visszafogásával lehetne csökkenteni, vagyis ha több ideig hordanánk egy-egy ruhadarabot, tovább használnánk a tárgyakat, berendezéseket.

A hulladékszállítás szabályozása

A nemzetközi hulladékszállítást a 1013/2006 EK rendelet (a hulladékszállításról), melynek magyar megfelelője a 180/2007. (VII. 3.) Korm. rendelet (az országhatárt átlépő hulladékszállításról), valamint a 1418/2007 EK rendelet (zöldlistás hulladékok nem OECD-országokba történő kiviteléről) szabályozza. A hulladékanyagok lehetnek ún. zöldlistásak, szabadon szállíthatók, illetve sárgalistásak, csak engedéllyel szállíthatók. Fontos még a veszélyes hulladékok szállításának szabályozása is, Sárgalistás hulladék, illetve egyéb hulladék ki- és behozatala Magyarországra csak a környezetvédelmi főfelügyelőség engedélyével lehetséges.

8. Az óceánok elsavasodása

A túlzott CO2-termelés közvetlen hatása nyomán jön létre ez a jelenség, mely képes megváltoztatni a tengerek élővilágát, így fontos globális környezeti probléma. Az emberi tevékenység miatt felszabaduló szén-dioxid kb. 25 százalékát az óceánok nyelik el. A vízben a szén-dioxid szénsavvá alakul. Ettől a víz pH-értéke csökken, azaz savasabb kémhatású lesz, s erre érzékenyen reagál a tengeri élővilág jelentős része.

Az óceánok savassága az ipari forradalom óta, vagyis az elmúlt 250 évben megnőtt. A pH- érték 0,26 egységgel alacsonyabb lett. Ha folytatjuk a jelenlegi CO 2 kibocsátási ütemet, akkor 2100-ig a helyzet további 150 százalékkal fog romlani.

Miért jelent a tengerek elsavasodása globális környezeti problémát?

A folyamat a keringési rendszerrel nem rendelkező élőlényekre hat elsődlegesen, mivel a szervezetük kiszolgáltatottabb a környezetüknek: ilyenek például az állati egysejtűek, a kagylók, a virágállatok (korallok).

A halak, tengeri emlősök szervezetének belső egyensúlya, homeosztázisa, a vérük pH-értéke stabil, így jobban képesek alkalmazkodni a környező változásokhoz. Viszont ha a táplálékul szolgáló élőlények eltűnnek vagy megritkulnak, azt a fejlettebb fajok is megsínylik.

9. Túlnépesedés, városiasodás

Bolygónk lakossága lassan eléri a fenntarthatatlan szintet. Olyan alapvető források hiányára kell számítani, mint az ivóvíz, az élelmiszerek és az üzemanyagok. A kevésbé fejlett és fejlődő országokban az utóbbi húsz-harminc évben végbement népességrobbanás feszegeti a határokat, értékesebbé teszi az amúgy is szűkös forrásokat. A földrajzilag is egyenetlen elosztás és a hatalmas társadalmi különbségek tovább mélyítik ezt a globális környezeti problémát.

A termelés hatékonyságát minden erővel fokozni kívánó gazdálkodók az intenzív mezőgazdasági módszerek, kémiai anyagok, műtrágyák, és rovarirtók felhasználásával kizsigerelik, károsítják a környezetet. A túlnépesedés maga is az egyik legfontosabb globális környezeti probléma lett napjainkra.
Hiperurbanizáció
A másik nagy gond, hogy a népesség egyre nagyobb arányban koncentrálódik a városokban, így a városiasodás szintén sok bajt hozott magával. Napjainkban a világon 10-ből 6 ember városban lakik. Száz évvel ezelőtt ez a szám 10-ből 1,2 volt. Egyes becslések szerint 2050-re a Földön 27 olyan megaváros lesz, ahol több mint 20 millióan fognak lakni. A hiperurbanizáció tehát számos infrastruktúrabeli, közlekedési, foglalkoztatási, környezetszennyezési és közegészségügyi kihívást is tartogat.

10. A társadalmi konfliktusok számának növekedése

Végül eljutottunk ahhoz a globális környezeti problémához, ami a fentiekből is következett:a anyagi egyenlőtlenségek nyomán létrejövő háborúkhoz, fegyveres konfliktusokhoz. Az anyagi és szellemi javakhoz való korlátozott hozzáférés, az oktatás hiánya állandósuló feszültséget teremt.

Ennek egyenes következménye a migráció és a Föld sok országában időről időre megjelenő menekültválság, ami az emberi tragédiákon túl környezeti gondok sorát hozza magával.

Ahogy környezetünk rohamosan változik, egyre inkább tudatosulnia kell annak, hogy nem csupán elszigetelt helyi jelenségek léteznek, a globális környezeti problémák többsége valamilyen formában mindenkit érint. Néhányuk kicsi, és csak a helyi ökoszisztémák egy részére van hatással, de vannak olyanok is, melyek drasztikusan megváltoztatják a jól ismert tájat.

Van, akik azt mondják, hogy már késő. Mások a globális környezeti problémákat tagadják vagy bagatellizálják. Egy biztos, az utolsó pillanatokat éljük ahhoz, hogy változtassunk, hogy tegyünk bolygónkért, magunkért, gyermekeink jövőjéért.

Marcangol a tehetetlenség érzése?
Pedig tenni akarsz a klímakatasztrófa ellen. Van néhány javaslatunk, iratkozz fel!
(képek forrása: pexels.com)
Gyakran Ismételt Kérdések

# data[].attributes.attachment_link.title
A 10 legsúlyosabb globális környezeti probléma | xForest

# data[].attributes.attachment_link.description
A globális környezeti problémákat a mindennapi életben, a saját bőrünkön is érzékeljük. Lassan, vagy épp drámai gyorsasággal, de a környezetünk folyamatosan változik és ezek nagy részének hátterében bizonyítottan az emberi tevékenység áll. A vezető hírekben megjelenő természeti katasztrófák számának növekedése, a felmelegedési és lehűlési időszakok kiszámíthatatlansága, a szokatlan időjárás miatt az embereknek tisztában kell lenniük azzal, hogy globális környezeti problémákkal állunk szembe.