# data[].attributes.body
B. SRUOGA- „Dievų miškas“;

V. M. - PUTINAS - „Altorių šešėly“ / Liudas Vasaris;

S. BEKETAS - „Belaukiant Godo“ /

J. APUTIS:

a) „Šūvis po Marazyno ąžuolu“ - pienininkas Jurgis, Marazynas;

b) „Vakarėjant gražios dobilienos“ - tėvas, vaikas;

c) „Autorius ieško išeities“ - „Storasprandis“ ir „mažutukas“ (2 traktoristai), „pagalys“, „baltakaklis“, studentas, Jogasė ir Vincė.

F. KAFKA - „Metamorfozė“ / Gregoras, tėvas, motina, sesuo.

J. SAVICKIS:

a) „Raudoni batukai“ - Alfredas;

b) „Ad astra“ - Dalba ir šuo;

c) „Susitikimas“ - Rita;

d) „Fleita“ - Viksvos, Žiogas;

e) „Vagis“ - vagis, tėtė, vaikas;

f) „Kova“ - mamanka, vaikas.

# data[].attributes.headline
Apšvietos ir Renesanso epochų palyginimas: 

# data[].attributes.subject
Apšvietos ir Renesanso epochų palyginimas: 

# data[].attributes.body
Renesansas: Humanizmas, žmogus yra pasaulio centras, aukštinamas visapusiškas įsilavinimas ir individualybė.

Literatūros herojai yra stiprūs, ieškantys tiesos, valdantys savo likimą.

Kūrybos tikslas yra estetinis pasigėrėjimas, žmogaus prigimties tyrinėjimas, vyrauja žanrų laisvė, atsiranda romanas, suklesti sonetas, drama.

Apšvieta: vyrauja racionalizmas, svarbiausia vertybė yra protas, mokslas ir švietimas, siekiama pertvarkyti visuomenę pagal logikos dėsnius.

Literatūros herojai: pilietiški, filosofuojantys, visuomenės veikėjai veikiantys dėl bendros gerovės, svarbiausia yra pareiga, o ne asmeninės aistros.

Kūrybos tikslas: pamokyti skaitytoją, literatūra yra įrankis kritikuoti visuomenės ydas ir ją auklėti, formai įtaką daro griežtas klasicizmas.

Renesansas atvėrė žmogaus individualumą, o Apšvieta suformulavo modernios pilietinės visuomenės, demokratijos ir žmogaus teisių pagrindus.

# data[].attributes.body
Kristijonas Donelaitis – epinė didaktinė poema „Metai“, parašyta antikiniu hegzametru.

Veikėjai: Būrai skirstomi į „viežlybuosius“ (pvz.: Pričkus, Selmas) ir „nenaudėlius“ (pvz.: Slunkius)

Johanas Volfgangas Gėtė (J. W. Goethe) – filosofinė tragedija „Faustas“. Kūrinys laikomas dramine poema arba filosofine tragedija.

Veikėjai: Faustas, Mefistofelis, Margarita (Gretchen).

# data[].attributes.body
Apšvietos vertybės:

Laisvė (žodžio, minties, religijos).

Tolerancija.

Žmogaus protas ir racionalumas.

Švietimas.

Pažanga.

Humanizmas.

Apšvietos bruožai:

Iškėlė žmogaus protą kaip svarbiausią pasaulio pažinimo priemonę;

Skatino mokslo ir švietimo plėtrą;

Kritikavo absoliutinę monarchiją ir Bažnyčios įtaką;

Pabrėžė žmogaus prigimtines teises ir laisves;

Tikėjo visuomenės pažanga.

Apšvietos epochos problemos

Konfliktai su Bažnyčia – švietėjų idėjos dažnai prieštaravo religiniams mokymams.

Absoliutizmo kritika – monarchai nenorėjo atsisakyti neribotos valdžios.

Socialinė nelygybė – luominė sistema išliko.

Idėjų neprieinamumas visiems – daug žmonių buvo neraštingi.

Prieštaravimai tarp teorijos ir realybės – kalbėta apie lygybę, tačiau moterys ir valstiečiai dažnai neturėjo teisių.

# data[].attributes.headline
1. Įvardyti romantizmo epochos autorius, kūrinius ir pagrindinius veikėjus. 

# data[].attributes.subject
1. Įvardyti romantizmo epochos autorius, kūrinius ir pagrindinius veikėjus. 

# data[].attributes.body
Adomas Mickevičius

„Vėlinės“ – pagrindinis veikėjas Gustavas. Vaizduojama Gustavo nelaiminga meilė ir dvasinė kančia.

„Odė jaunystei“ – Pagrindiniai veikejai lyrinis „aš“, jaunimas. Kūrinyje išaukštinama jaunystė, laisvė ir kova už geresnį pasaulį.

Antanas Baranauskas

„Anykščių šilelis“ – pagrindinis veikėjas yra pats lyrinis žmogus.
Kūrinyje idealizuojama gamta, išreiškiamas skausmas dėl nykstančio Lietuvos grožio ir tautinės kultūros.

Maironis

„Lietuva brangi“ – lyrinis „aš“.  Kūrinyje kalbama apie meilę tėvynei, Lietuvos gamtos grožį ir patriotizmą.

„Trakų pilis“ – lyrinis pasakotojas. Kūrinyje kalbama apie didingą Lietuvos praeitį, pilies griūtį ir tautos ilgesį praeities laikams.