# data[].attributes.body
La cultura Caral és considerada la civilització més antiga d'Amèrica, va existir a la costa de Perú, aproximadament entre els anys 3000 i 1800 A.C
Se li atribueix una antiguitat de 5000 anys i és considerada la ciutat més antiga d'Amèrica i una de les més antigues del món, ja que no s'ha trobat fins ara en aquest continent un altre lloc més antic amb una diversitat d'edificis monumentals semblant, amb diferents funcions cerimonials i administratives. La cultura Caral es va desenvolupar entre 3000 i 1800 a.C, és a dir, va ser contemporània d'altres civilitzacions primigènies com les d'Egipte, Índia, Sumèria, Xina, però a diferència d'elles (que van intercanviar els seus èxits), es va desenvolupar en complet aïllament. La Ciutat Sagrada de Caral, va ser edificada pel primer Estat polític que es va formar al Perú 4400 anys abans que governessin els inques.

# data[].attributes.body
Caral deu el seu èxit i creixement en ser el centre d'una àmplia xarxa d'intercanvi i reciprocitat que s'estenia per la costa, la serra i fins i tot la selva. El principal cultiu a Caral va ser el cotó, el que van fer servir per elaborar roba i xarxes de pesca i per intercanviar per productes d'altres regions. Per exemple, ho van intercanviar per grans quantitats de peix (sobretot amplària) amb les poblacions del litoral. La seva àmplia xarxa d'intercanvi els va permetre als Caralins obtenir el mullu, mol·lusc bivalve que habita només a les aigües calentes de l'Oceà Pacífic, des de Califòrnia fins a l'Equador.

# data[].attributes.body
La cultura Caral va construir grans ciutats amb edificis monumentals, com ara la piràmide de Caral, que és la més antiga d'Amèrica.
La cultura Caral va construir grans ciutats amb edificis monumentals, com ara la piràmide de Caral, que és la més antiga d'Amèrica. Els edificis es van construir com a pedra i fusta d'arbres caiguts. Se'n conserven sis piràmides, cadascuna amb una escala central que s'orienta cap a determinades estrelles. Tots aquests edificis disposaven d'un altar amb un foc central (de forma circular o quadrangular) i conductes subterranis que canalitzaven l'energia del vent. En aquests complexos s'havien de fer cerimònia religiosa que inclouen la incineració d'ofrenes a les divinitats. Però unes de les construccions que resulten més cridaneres són sobre dues enigmàtiques places circulars, situades davant de dos edificis piramidals. Molt possiblement relacionades així mateix amb cerimònies religioses.

# data[].attributes.body
La cultura Caral van ser els primers a desenvolupar un sistema d'escriptura simbòlica, a través dels quals es comunicaven missatges i símbols.

# data[].attributes.body
La civilització de Caral, Caral-Supe o Nord Chico fou una societat complexa precolombina que tenia fins a trenta grans centres de població a la qual ara és la regió del Nord Chico, entre el litoral central i septentrional del Perú.

És una de les més antigues del planeta, es va formar en un territori de contrastada configuració geogràfica, sustentada en una economia complementària pesquera-agrícola i en una complexa esfera d'interacció, que va integrar poblacions de costa, serra i selva andina 'Àrea Norcentral del Perú.

La seva religió era politeista, adoraven deus de la natura i realitzaven cerimònies per a l'agricultura i la pesca.

# data[].attributes.body
Van ser els primers a mantenir contacte amb altres civilitzacions precolombines de la seva època, com ara la cultura Chavín. La societat que va edificar el centre urbà de Caral se sustentava d'una economia mixta, basada en activitats agrícoles complementades amb la pesca al mar i el riu, amb la recol·lecta de mol·luscs i amb l'aprofitament dels recursos vegetals i animals de muntanya abundant riberenc i dels turons. A la societat Caral s'ha registrat l'ús de tèxtils amb diferents fins: Domèstic, per a vestits, calçat, etc. Intercanvi, amb fibres, cordills, etc. Com a marcador de estatus social, mitjançant elaborades peces de roba i tocats amb dissenys estructurals.

La seva religió era politeista, adoraven deus de la natura i realitzaven cerimònies per a l'agricultura i la pesca.

# data[].attributes.headline
Va ser una civilització avançada per a la seva època. 

# data[].attributes.subject
Va ser una civilització avançada per a la seva època. 

# data[].attributes.body
Els de Caral van ser una societat avançada que va desenvolupar
grans coneixements científics i tecnològics que van transmetre a altres cultures veïnes. No van viure a ciutats emmurallades ni van manufacturar armes, però sí que van intercanviar recursos, béns i coneixements amb poblacions de la serra i la selva. Així mateix, van tenir accés al mol·lusc Spondylus, molt característic de les aigües tropicals de l'Equador i que va tenir un paper important en les societats andines; també van obtenir sodalita, un mineral que prové de Bolívia, i fins i tot van replicar, a l'enterrament d'un nen, el tractament que es donava als morts a la cultura Chinchorro de Xile, cosa que demostra que els de Caral es van relacionar amb altres cultures molt allunyades geogràficament. Va destacar per la seva organització social jerarquitzada, la construcció grans ciutats i l'ús de tecnologies avançades.

# data[].attributes.body
El quítxua, una de les llengües més antigues que perdura fins als nostres dies, va ser la llengua franca de la civilització Caral, que va florir a la costa nord del Perú fa més de 5.000 anys.

En realitat, el quítxua és una família lingüística, amb diverses varietats distribuïdes a set països d'Amèrica del Sud (Perú, Equador, Colòmbia, Bolívia, Argentina, Xile i Brasil)

# data[].attributes.body
La Ciutat Sagrada de Caral, l'assentament més destacat de la Civilització Caral, a causa de la seva antiguitat, complexitat arquitectònica, social i cultural, així com el seu excel·lent estat de conservació, representa un lloc de valor excepcional per als peruans i per a la humanitat a general.

# data[].attributes.body
Algunes de les troballes fetes en aquest lloc són: el quipu; la tecnologia sismorresistent; el conjunt d'instruments musicals: 32 flautes travesseres -algunes amb dissenys de micos i aus-, cornetes, quenes i antares; escultures de fang no cuit; i els anomenats Ulls de Déu.

# data[].attributes.body
Entre la fauna s'han identificat restes de cèrvids, guineu, felí, rèptil, perdiu, serp, rosegador, cargols terrestres i mol·luscs marins.

# data[].attributes.body
Durant la seva ponència virtual, en el marc del Dia Nacional dels Llegums (12 de juny), Shady Solís va indicar que, segons les evidències arqueològiques, els habitants de Caral (fa 5000 anys) consumien: fesols, collita, collita del bosc, pacae, garrofa i el pajuro (mongeta). El plat típic de la cultura Caral era la pachamanca de cuy i peix, peix salprès, peix a la pedra amb camote i cebiche amb suc de tomb.

# data[].attributes.headline
Per què es va extingir la cultura Caral?

# data[].attributes.subject
Per què es va extingir la cultura Caral?

# data[].attributes.body
L'octubre del 2019 es compleixen 25 anys de l'inici de les
excavacions arqueològiques al jaciment peruà de Caral, capital d'una brillant civilització que es va desenvolupar en aquesta zona fa gairebé 5.000 anys i que va acabar desapareixent a causa d'un canvi climàtic devastador.

La Cultura Caral va sucumbir a un dur canvi climàtic, catastròfic pels seus efectes. Els arqueòlegs han identificat una sèrie de fenòmens meteorològics extrems, com ara terratrèmols i pluges torrencials que van negar la badia de la ciutat pesquera.

Aquesta antiguitat s'ha confirmat a través de múltiples datats radiocarbonis realitzats als Estats Units.