# data[].attributes.body
20. srpnja 1917. godine Krfskom deklaracijom je dogovoreno da nakon pobjede Antante bude stvorena nova država pod nazivom Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca. Ta država bi trebala biti ustavna, demokratska i parlamentarna monarhija s dinastijom Karađorđevića na čelu. Ta 3 naroda bi mogli koristiti svoja nacionalna imena, zastave i pisma, ali ne bi mogli imati svoj teritorij ni parlamente. Jugoslavenski odbor je prihvatio centralizam pa su Srbi mogli biti zadovoljniji. Pri stvaranju zajedničke države, Srbi nisu poštovali zaključke Krfske deklaracije.

# data[].attributes.headline
Stvaranje Države Slovenaca, Hrvata i Srba

# data[].attributes.subject
Stvaranje Države Slovenaca, Hrvata i Srba

# data[].attributes.body
29. listopada 1918. u Zagrebu na sjednici se sastao Hrvatski sabor i donio dvije jako važne odluke. Prva odluka je bila da se ukinu sve državnopravne veze Trojedne Kraljevine Hrvatske, Slovenije i Dalmacije s Kraljevinom Ugarskom i Carevinom Austrijom i time nastane Država SHS. Drugom odlukom je Sabor svoje ovlasti prenio na Narodno vijeće SHS. Posljedica je da Država SHS nije međunarodno priznata i ubrzo se ujedinjuje sa Srbijom. To sam odabrao zato što sam zaključio da je to bio prvi pokušaj samostalnog političkog organiziranja Hrvata nakon Austro-Ugarske.

# data[].attributes.headline
Stvaranje Kraljevstva Srba, Hrvata i Slovenaca

# data[].attributes.subject
Stvaranje Kraljevstva Srba, Hrvata i Slovenaca

# data[].attributes.body
1. prosinca 1918. Aleksandar Karađorđević je proglasio ujedinjenje Države Slovenaca, Hrvata i Srba s Kraljevinom Srbijom u jedinstveno Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca. Pod pritiskom prijetnje Talijana, donijeta je odluka o brzom ujedinjenju sa Srbijom, gdje je Aleksandar Karađorđević preuzeo vodstvo kao regent. Ujedinjenje je bilo povoljno za Srbiju, dok su hrvatski političari tražili autonomiju. Posljedica: Nova država je bila centralistička monarhija, s Beogradom kao političkim centrom, što je izazvalo nezadovoljstvo u Hrvatskoj i Sloveniji. Ovaj događaj sam odabrao jer sam shvatio je doveo do dugotrajnog političkog sukoba, osobito u Hrvatskoj gdje je bilo veliko nezadovoljstvo zbog prevlasti srpske politike.

# data[].attributes.body
Od siječnja 1919. do siječnja 1920. godine trajali su pregovori s poraženim državama rata, a tu konferenciju su organizirale zemlje pobjednice. Glavnu su riječ vodili "velika četvorica". Njemačka kao glavni krivac dobila puno kazna, a Hrvatskoj su oduzeti dijelovi Dalmacije i Istra. Posljedica ovog događaja je da Hrvatska gubi teritorij. Odlučio sam se na ovaj događaj jer zaključujem da određuje položaj Hrvatske unutar Kraljevine SHS.

# data[].attributes.headline
Prvi parlamentarni izbori u Kraljevini SHS

# data[].attributes.subject
Prvi parlamentarni izbori u Kraljevini SHS

# data[].attributes.body
28. studenoga 1920 na prvim izborima HSS Stjepana Radića ostvario je veliki uspjeh u Hrvatskoj, ali je odbio sudjelovati u parlamentu zbog nepravednog Vidovdanskog ustava i centralizacije vlasti u Beogradu. Posljedica ovog događaja je da su izbori pokazali veliko nezadovoljstvo Hrvata politikom Kraljevine SHS i označili početak borbe za autonomiju. Ovo sam odabrao jer mi je bilo zanimljivo i jer pokazuje otpor Hrvata centralizmu.

# data[].attributes.body
28. lipnja 1921, izglasan je Vidovdanski ustav. Način na koji je taj ustav bio izglasan bio je sporan. Ustav je bio prihvaćen natpolovičnom većinom. U radu Skupštine nisu sudjelovali zastupnici HPSS-a i KPJ-a. Vidovdanskim ustavom je Kraljevina SHS postala centralistička monarhija sa 33 oblasti. Posljedica: Ustav je probudio nezadovoljstvo u Hrvatskoj jer je Kraljevina SHS sada potpuno postala centralistička monarhija. Ovo sam odabrao jer sam shvatio da je Vidovdanski ustav bio ključan trenutak da Kraljevina SHS bude centralistička monarhija, a to je uzrokovao politički sukob s Hrvatima.

# data[].attributes.headline
Atentat na Hrvatske zastupnike u Narodnoj Skupštini.

# data[].attributes.subject
Atentat na Hrvatske zastupnike u Narodnoj Skupštini.

# data[].attributes.body
20. lipnja 1928. u Beogradu zbog žestokih rasprava između zastupnika SDK-a i predstavnika vlasti dogodio se atentat. Među ostalim, zastupnici SDK-a, su predstavnike vlasti optuživali za nepotizam i korupciju. Tijekom jedne od tih rasprava zastupnik radikalne stranke Puniša Račić pucao je u hrvatske zastupnike. Na licu mjesta je ubio Pavla Radića i Đuru Basaričeka, a ranio je Stjepana Radića, Ivana Pernara i Ivana Granđu. Stjepan Radić je odvezen u Beograd na operaciju, no kada se vratio u Zagreb, u kolovozu iste godine je preminuo od posljedica ranjavanja.

# data[].attributes.attachment_caption
Slika prikazuje borbu o proglašenju diktature.

# data[].attributes.body
6. siječnja 1929. je Aleksandar uveo Šestosiječanjsku diktaturu nakon što je ukinuo Vidovdanski ustav i raspustio Narodnu skupštinu zbog krize u zemlji. Hrvati su mislili da će diktatura kratko trajati i da će doći do pravednijeg i ravnopravnijeg uređenja države, no kralj nije mislio kao i Hrvati nego je diktaturu zamišljao kao neki svoj cilj. Kralj je želio primijeniti program jugoslavenskog unitarizma, stoga je zabranio uporabu zastava, grbova, himni. Bile su zabranjene i političke stranke koje su u imenu nosile nacionalno obilježje. Aleksandar je potkraj iste godine promijenio ime države u Kraljevina Jugoslavija. Novoimenovana država je bila podijeljena na 9 banovina. Posljedice uvođenja diktature: ograničavanje građanskih sloboda, uvođenje cenzure i sustavni progon političkih protivnika režima.

# data[].attributes.body
Godine 1933. ustaše su pokušali izvršiti atentat u Zagrebu na Aleksandra, ali neuspješno. 1934. godine ponovo se dogodio organizirani atentat u Marseilleu na kralja Aleksandra kojeg je organizirao Eugen Dido Kvaternik, a počinio ga je pripadnik VMRO-a. Uz Aleksandra, ubijen je i Louis Barthou. Nakon ubojstva kralja, naslijedio ga je knez Pavao jer nije smio maloljetni prijestolonasljednik Petar vladati.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kako je izvršen atentat na kralja Aleksandra u Marseilleu 1934. godine

# data[].attributes.body
1936. godine dogodila se Hvarska pobuna, kada su radnici i seljaci na Hvaru organizirali proteste protiv loših ekonomskih uvjeta, niskih plaća i socijalnih nepravdi. Pokušali su se organizirati u sindikate i tražili bolja prava i uvjete rada. Protesti su se ubrzo povećali u sukobe s policijom, a vlasti su odgovorile represijom. Ovaj incident nije bio samo lokalni događaj, on je odražavao šire nezadovoljstvo radničke klase u Kraljevini Jugoslaviji i dodatno pojačao tenzije između različitih političkih frakcija.

# data[].attributes.body
26. kolovoza 1939. godine potpisan je sporazum Cvetković-Maček, a tim je sporazumom stvorena Banovina Hrvatska i samostalna uprava unutar Kraljevine Jugoslavije. Time su Hrvati dobili veću političku i teritorijalnu autonomiju. Cilj sporazuma je bio smanjiti srpsko-hrvatske napetosti. Banovina je obuhvaćala hrvatske teritorije, a Maček je postao potpredsjednik vlade. Sporazum nije uspio trajno stabilizirati Jugoslaviju.