# data[].attributes.headline
Олексій Жарков 

# data[].attributes.subject
Олексій Жарков 

# data[].attributes.body
https://osvita.ua/vnz/reports/history/34870/

# data[].attributes.headline
Олексій Жарков 

# data[].attributes.subject
Олексій Жарков 

# data[].attributes.body
https://uaistoria.com/%D1%83%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B0-%D0%BA%D1%83%D0%BB%D1%8C%D1%82%D1%83%D1%80%D0%B0-%D0%BF%D0%B5%D1%80%D1%96%D0%BE%D0%B4%D1%83-%D0%B4%D0%B5%D1%80%D0%B6%D0%B0%D0%B2%D0%B8/

# data[].attributes.headline
Задорожна Маріна 

# data[].attributes.subject
Задорожна Маріна 

# data[].attributes.body
1.Освіта

Під час війни українська культура опинилася під тиском обох імперій — російської та Австро-Угорської. В російській імперії українська мова була обмежена, а видання книг українською часто забороняли.

В Австро-Угорщині українські культурні та освітні ініціативи були підтримані, зокрема завдяки діяльності "Просвіти".

У період Української революції УНР та Гетьманат почали активно підтримувати освіту українською мовою: відкривалися школи, курси та університети, такі як Український народний університет у Києві.

2. Література

Війна і революція вплинули на тематику літератури. З'явилися твори, присвячені переживанням війни та національного відродження.

Відомі письменники, як-от Павло Тичина, Володимир Винниченко, Олександр Олесь, у своїх творах зверталися до тем боротьби, надії та трагізму війни.

Видавалися періодичні видання, які ставали майданчиками для обговорення ідей національного відродження (наприклад, газети "Нова Рада", "Рада").

3. Мистецтво і музика

У живописі та графіці з'являлися патріотичні мотиви. Митці, такі як Василь Кричевський, використовували народні елементи, створюючи нові стилі, що поєднували традиції та модерн.

У музиці важливу роль відіграли українські композитори, зокрема Кирило Стеценко та Микола Леонтович, які створювали духовні твори та обробки народних пісень.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
10 клас. Історія України. Українська культура у 1914–1917 рр. та за доби УЦР

# data[].attributes.headline
Олекса(Жарков)

# data[].attributes.subject
Олекса(Жарков)

# data[].attributes.body
https://youtu.be/uCxtqLvrIb8

# data[].attributes.body
https://padlet.com/kosheliukliudmyla/1917-1921-fcgi1bmchiw1z6d2/wish/goElQydVwG9na3yY

# data[].attributes.headline
Задорожна Маріна 

# data[].attributes.subject
Задорожна Маріна 

# data[].attributes.body
1. Освіта

Засновано Українську академію наук під керівництвом Володимира Вернадського, що стало важливим кроком у розвитку науки й визнанні української інтелектуальної незалежності.

Відкрито нові українські школи та педагогічні курси для вчителів. Було впроваджено викладання українською мовою у більшості навчальних закладів.

2. Література і мистецтво

У Києві виникло літературне угруповання неокласиків (Микола Зеров, Максим Рильський), яке орієнтувалося на поєднання української та світової культурних традицій.

Підтримка театрального мистецтва: створено Державний драматичний театр і Державний народний театр під керівництвом Панаса Саксаганського.

Розвивалися музичні колективи, серед яких Державна капела бандуристів та Державний симфонічний оркестр імені Миколи Лисенка.

3. Кінематограф:

Засновано державну компанію "Українфільм", яка займалася виробництвом кінострічок, що сприяло розвитку кіномистецтва.

4. Релігійна політика:

Гетьман підтримував православну церкву, але забезпечував свободу віросповідання для всіх релігійних спільнот. Було створено Міністерство віросповідань для координації церковних справ.

# data[].attributes.body
https://padlet.com/kosheliukliudmyla/1917-1921-fcgi1bmchiw1z6d2/wish/goElQydVwG9na3yY

# data[].attributes.headline
Задорожна Маріна 

# data[].attributes.subject
Задорожна Маріна 

# data[].attributes.body
1. Освіта

Важливим завданням було утвердження державного статусу української мови. Міністр освіти Іван Огієнко сприяв українізації навчальних закладів та розширенню мережі українських шкіл. Було започатковано викладання українською мовою в університетах.

2. Церква

Проголошено автокефалію Української православної церкви, що стало важливим кроком у відокремленні від Московського патріархату. Водночас державні інституції активно підтримували релігійні громади.

3. Мистецтво та література

В цей період продовжували діяльність літературні об’єднання, зокрема неокласики (М. Зеров, М. Рильський). Також розвивався кінематограф, хоча загальний рівень організованості культурного процесу був низьким через обмежені ресурси.

4. Культурна політика

Міністерство мистецтв, очолюване Дмитром Антоновичем, працювало над створенням нових культурних ініціатив. Однак складна політична ситуація значно обмежувала результати діяльності.

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська культура в 1917-1920 рр. Реферат

# data[].attributes.attachment_link.description
Складні й неоднозначні соціальні, економічні та політичні процеси, пов’язані з поваленням царизму, більшовицьким переворотом, розгортанням українських визвольних змагань, справили значний вплив на культурне життя тогочасного суспільства

# data[].attributes.headline
Олекса(Жароков)

# data[].attributes.subject
Олекса(Жароков)

# data[].attributes.body
https://youtu.be/uJoe36nZ6oU

Освітня політика більшовиків. Хати-читальні були основним культурним осередком на селі. Фрагмент експозиції. Національний музей літератури України комуністична пропаганда загальна освіта культурна освіта. Народні будинки, бібліотеки, клуби були основними культурними осередками у містах. Лук’янівський народний будинок, Київ 2 липня 1919 р. уряд УСРР схвалив «Положення про єдину трудову школу», яке визначало обов’язковість і безкоштовне навчання дітей віком від 7 до 16 років.

1 липня 1920 р. Наркомат освіти УСРР видав «Декларацію про соціальне виховання дітей»Більшовики виявили зацікавленість роботою українських вчених. У 1919 р. було поновлено діяльність Української Академії наук (УАН).

У 1920 р. активно розвивався театр. Основна увага творчих колективів була спрямована на обрання репертуару, використання кращих творів вітчизняної та зарубіжної драматургії, а також створення нових сучасних п’єс. У Києві в цей час виникла низка професійних та робітничо-селянських театрів, зокрема Народний театр профспілки артистів сцени та арени «Синяя птица», театр Першого комуністичного полку, театр Червоної армії, театр «Арлекин», шість районних театрів тощо. Розвиток музичного мистецтва був пов’язаний із творчістю Симфонічного оркестру ім. М. Лисенка, організованого в Києві 1919 р., а також концертною діяльністю Державної української мандрівної капели (скорочено — «ДУМКА») під керівництвом Н. Городенка. Симфонічні оркестри виникли також у Харкові, Катеринославі, Одесі.

Церковно-релігійне життя. Під час попередніх спроб встановлення свого режиму більшовицька влада не встигла будь-яким офіційним чином заявити про своє ставлення до церкви. Однак її антицерковну позицію унаочнювало вже те, що внаслідок обстрілу та реквізицій постраждало декілька київських храмів, а загін червоноармійців розстріляв митрополита Київського й Галицького Володимира. Повернувшись удруге, більшовики вже керувалися декретом «Про відокремлення церкви від держави і школи від церкви (Про свободу совісті)» від 20 січня 1918 р., де крім положень, які визначали світський характер держави й відокремлення церкви від школи, ішлося про заборону релігійним громадам і церкві володіти власністю, позбавлення їх прав юридичної особи, націоналізацію церковного майна.

# data[].attributes.headline
Задорожна Маріна 

# data[].attributes.subject
Задорожна Маріна 

# data[].attributes.body
1. Освіта та мова:

Запроваджувалася радянська модель освіти, де значну увагу приділяли ліквідації неписьменності.

У 1919 році було ухвалено декрет про українську мову в школах і адміністративних установах, що частково підтримувало українську національну ідентичність.

2. Театр і мистецтво:

Розвивався театр, створювалися нові трупи, наприклад, «Синяя птица» та інші робітничо-селянські театри.

У галузі образотворчого мистецтва працювала Українська академія мистецтв, об’єднуючи таких митців, як Михайло Бойчук та Георгій Нарбут.

3. Музика та кіно:

У 1919 році створено Симфонічний оркестр ім. М. Лисенка.

Кіноіндустрія одержавлювалася, і з'явився жанр агітаційного кіно, що використовувався для пропаганди.

4. Релігія:

Прийнятий у 1918 році декрет про відокремлення церкви від держави призвів до заборони релігійним громадам володіти майном та зменшення впливу релігії на суспільство.

5. Ідеологічна цензура:

Культура все більше підпорядковувалася ідеологічним вимогам. Наприклад, відбувалося знесення дореволюційних пам’ятників, серед яких пам’ятник княгині Ользі в Києві.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Підручник з Історії України (рівень стандарту). 10 клас. Гісем - Нова програма

Цей підручник можна завантажити у PDF форматі на сайті тут.

1. Що таке ідеологія? 2. Як, на вашу думку, пов'язані ідеологія та культура? 3. Які риси були притаманні марксистській ідеології?
1. Політика більшовиків у сфері культури.
Більшовицька політика в культурній сфері відзначалася значною політизованістю та ідеологізацією. Культура мала стати засобом пропаганди комуністичних ідей та виховання "нової людини" - будівника комунізму, відданого більшовицькій партії. Спочатку було дозволено різноманіття форм, жанрів і загалом свобода творчості. Від діячів культури вимагалася лише лояльність до нової влади. Проте вже незабаром така "свобода" змінилася жорстким ідеологічним тиском на мистецьке коло та його творчість. Метою більшовицької політики у сфері культури оголосили формування принципово нової особистості, вихованої на цінностях комуністичної ідеології.

Політизація - надання певному явищу суспільного життя політичного характеру, посилення його зв'язку з політикою.

Ідеологізація - прагнення та спроби пов'язати розвиток якої-небудь сфери життя суспільства з певною ідеологією.

Пропаганда - друковане й усне поширення та роз'яснення ідей, уявлень, поглядів політичних, наукових та інших знань.
2. Освітня політика більшовиків.
У сфері освіти РНК УСРР фактично реалізовувала заходи, запроваджені до цього більшовиками в Росії.

Згідно з рішеннями VIII з'їзду РКП(б), масову політичну й культурну роботу мали провадити за трьома напрямками: комуністична пропаганда, загальна освіта, культурна освіта. Основним культурним осередком на селі стали хати-читальні, а в містах - народні будинки, бібліотеки, клуби. Однак можливості цих закладів не могли бути використані повною мірою через масову неписьменність. Створення республіканської комісії з ліквідації неписьменності (серпень 1920 р.), випуск підручників, букварів, навчальних програм сприяли її подоланню. На кінець 1920 р. щонайменше 51,9 % населення України вже вміло читати й писати.

2 липня 1919 р. уряд УСРР схвалив "Положення про єдину трудову школу", яке визначало обов'язковість і безкоштовність навчання дітей віком від 7 до 16 років.

У роки революції десятки тисяч дітей стали сиротами й безпритульними. 1 липня 1920 р. Наркомат освіти УСРР видав "Декларацію про соціальне виховання дітей". У всіх губернських центрах і промислових містах було відкрито дитячі будинки, провадили збір грошових і натуральних пожертвувань для сиріт і безпритульних.

Зазнала істотних змін і система вищої освіти. На базі університетів, які ліквідовувалися, було створено кілька спеціалізованих самостійних інститутів. Здобуття вищої освіти було безкоштовним. Радянська влада також створила умови для здобуття професійної освіти.

Більшовики виявили зацікавленість роботою українських вчених. У 1919 р. було поновлено діяльність Української Академії наук (УАН).
3. Книговидання й література. Мистецьке життя.
Прагнучи підтримувати в країні відповідну ідеологічну атмосферу, влада не шкодувала коштів на видання газет і журналів. У кожному губернському й повітовому центрі виходили одна або кілька газет російською, українською і навіть єврейською мовами. У поєднанні з літературою агітаційно-пропагандистського спрямування періодична преса стала дієвим засобом формування суспільної свідомості. У цей час творили видатні митці слова: П. Тичина, В. Чумак, В. Еллан-Блакитний, Олесь Досвітній, А. Головко, Остап Вишня (О. Губенко), О. Донченко, І. Ле, С. Скляренко, П. Панч.

Ставлення літераторів до радянської влади було неоднозначним.

У 1920 р. активно розвивався театр. Основна увага творчих колективів була спрямована на обрання репертуару, використання кращих творів вітчизняної та зарубіжної драматургії, а також створення нових сучасних п'єс.

У Києві в цей час виникла низка професійних та робітничо-селянських театрів, зокрема Народний театр профспілки артистів сцени та арени "Синяя птица", театр Першого комуністичного полку, театр Червоної армії, театр "Арлекин", шість районних театрів тощо.

Розвиток музичного мистецтва був пов'язаний із творчістю Симфонічного оркестру ім. М. Лисенка, організованого в Києві 1919 р., а також концертною діяльністю Державної української мандрівної капели (скорочено - "ДУМКА") під керівництвом Н. Городовенка. Симфонічні оркестри виникли також у Харкові, Катеринославі, Одесі.

Плідно працювала в цей час й Українська академія мистецтв. Вона об'єднувала таких майстрів пензля, як М. Бойчук, М. Бурачек, М. Жук, В. Кричевський, А. Маневич, О. Мурашко, Г. Нарбут. На цей час припадає й розгортання "монументальної пропаганди" - масове творення скульптур видатних діячів марксизму.

У мистецтві кінематографа більшовики з 1919 р. почали повне одержавлення кіноіндустрії. Тепер кіно перетворилося на один із важливих засобів агітації і пропаганди. Більшовики започаткували новий жанр кіномистецтва - агітаційний фільм. Лише в 1919 р. режисери, які перейшли на бік більшовиків, зняли 21 фільм цього жанру.

Негативно на розвиток творчості у сфері мистецтва впливали дії владних структур, які вимагали ставити "ідеологічно правильні" спектаклі, вистави й писати твори.

За уявленнями більшовицьких лідерів будівництво нового комуністичного суспільства мало відбутися лише після того, як старий світ буде повністю зруйновано. У травні 1919 р. розпочалося знесення пам'ятників, споруджених у дореволюційний час. Було зруйновано чимало пам'яток, що мали значну художню та історичну цінність (зокрема, пам'ятник княгині Ользі в Києві, створений за проектом скульптора І. Кавалерідзе).
4. Церковно-релігійне життя.
Під час попередніх спроб встановлення свого режиму більшовицька влада не встигла будь-яким офіційним чином заявити про своє ставлення до церкви. Однак її антицерковну позицію унаочнювало вже те, що внаслідок обстрілу та реквізицій постраждало декілька київських храмів, а загін червоноармійців розстріляв митрополита Київського й Галицького Володимира.

Повернувшись удруге, більшовики вже керувалися декретом "Про відокремлення церкви від держави і школи від церкви (Про свободу совісті)" від 20 січня 1918 р., де крім положень, які визначали світський характер держави й відокремлення церкви від школи, ішлося про заборону релігійним громадам і церкві володіти власністю, позбавлення їх прав юридичної особи, націоналізацію церковного майна.

Висновки. Під більшовицькою владою культура України зазнала значної ідеологізації та політизації. Проте і в цих умовах вона не припиняла свого поступального розвитку.

* Збільшення кількості закладів освіти й культурно-освітніх установ сприяло формуванню у трудящих потягу до засвоєння духовних цінностей. Однак задовольнити його вони могли лише тим, що відповідало більшовицькій ідеології, фактично відкидаючи світові досягнення духовної культури. Це неминуче призвело до багатьох негативних явищ і загального збідніння культури України під більшовицькою владою.

* Одним із наріжних каменів більшовицької політики у сфері культури став курс на ліквідацію неписьменності.
Запитання та завдання
1. Що таке ідеологізація? 2. Якою була ситуація з неписьменністю наприкінці 1920 р.? 3. Які мистецькі течії розвивалися в тогочасній українській літературі? 4. Що таке "монументальна пропаганда"? 5. Коли була утворена УАПЦ?

6. Якими були характерні риси політики більшовиків у сфері культури? 7. Якою була освітня політика більшовиків? 8. Порівняйте освітню політику українських урядів доби революції та більшовицького режиму. 9. Що змінилось у розвитку книговидання і літератури під владою більшовиків? 10. Яким було мистецьке життя України під владою більшовицького режиму? 11. Якими були особливості й прояви церковно-релігійного життя за більшовиків?

12. Складіть розгорнутий план на тему "Розвиток культури України за більшовицького режиму". 13. Об'єднайтеся в малі групи й обговоріть питання: що відрізняло культуру України за більшовицького режиму від її розвитку в період Української революції 1917-1921 рр.

14. Підготуйте повідомлення або презентації про повсякденне життя представників різних верств українського суспільства в 1914-1921 рр. до уроку узагальнення за розділом.
Практичне заняття
Місця пам'яті Української революції в моєму населеному пункті
Завдання для узагальнення знань і підготовки до тематичного оцінювання за розділом III "Розгортання Української революції. Боротьба за відновлення української державності"
﻿

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Міністерству освіти і науки України

# data[].attributes.attachment_link.title
Розвиток культури України за більшовицького режиму (1918-1920 рр.) - Підручник з Історії України (рівень стандарту). 10 клас. Гісем - Нова програма

# data[].attributes.attachment_link.description
Розвиток культури України за більшовицького режиму (1918-1920 рр.) - Розгортання Української революції. Боротьба за відновлення української державності - Історія України - Рівень стандарту - 10 клас - Гісем О. В. - Нова програма - Підручник - 2018

# data[].attributes.body
https://youtu.be/uCxtqLvrIb8

# data[].attributes.body
https://youtu.be/uJoe36nZ6oU