# data[].attributes.attachment_link.readable_text
pH, vandenlio jònų rodklis, dydis, nusakantis vandenilio jonų HpH=−lg[a H + ]=−lg[c H + ]"pH"=-"lg"[a_{"H"}^{"+"}]=-"lg"[c_{"H"}^{"+"}]. Nusako tirpalo rūgštingumą arba šarmingumą. Neutralaus tirpalo pH = 7 (22 °C temperatūroje), rūgštinio pH < 7, bazinio (šarminio) pH > 7. Kraujo pH lygus 7,32-7,35, šlapimo 5-6, skrandžio sulčių 1,73, seilių 6,8-7,2, juodos kavos 5,0, pieno 6,7, citrinų sulčių 2,3. pH yra svarbus rodiklis chemijos (dažniausia reakcijai vykti reikalinga tam tikra - rūgštinė arba šarminė terpė), maisto pramonėje (pvz., šarminė terpė palanki mikroorganizmams), medicinoje, žemės ūkyje (nuo dirvožemio pH priklauso kultūrinių augalų augimas; dirvožemius, kurių pH < 5,5, reikia kalkinti), aplinkos apsaugoje, žuvininkystėje (žuvys yra ypač jautrios vandens rūgštingumo pokyčiui, pvz., unguriai žūsta, kai vandens pH < 4,5). pH matuojamas pH‑metru arba potenciometru su stiklo elektrodu, apytikslis - universaliaisiais indikatoriais, dažniausiai lakmuso popierėliais.⁺ aktyvumą a H + a_{"H"}^{"+"} (praskiestuose tirpaluose - koncentraciją c H + c_{"H"}^{"+"}). Skaitine verte lygus aktyvumo neigiamam logaritmui:

Pirmasis pH sąvoką 1909 pradėjo vartoti Sørenas Peteris Lauritzas Sørensenas (Danija).

© 2024 LNB Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras

Mūsų svetainė naudoja slapukus (angl. cookies). Šie slapukai naudojami statistikos ir rinkodaros tikslais.

Jei Jūs sutinkate, kad šiems tikslams būtų naudojami slapukai, spauskite „Sutinku" ir toliau naudokitės svetaine.

Kad veiktų užklausos forma, naudojame sistemą „Google ReCaptcha", kuri padeda atskirti jus nuo interneto robotų, kurie siunčia brukalus (angl. spam) ir panašaus tipo informaciją.

Taigi, kad šios užklausos forma užtikrintai veiktų, jūs turite pažymėti „Sutinku su našumo slapukais".

Slapukų naudojimo parinktys

Jūs galite pasirinkti, kuriuos slapukus leidžiate naudoti.
Plačiau apie slapukų ir privatumo politiką.

Funkciniai slapukai (būtini)

Šie slapukai yra būtini, kad veiktų svetainė, ir negali būti išjungti. Šie slapukai nesaugo jokių duomenų, pagal kuriuos būtų galima jus asmeniškai atpažinti, ir yra ištrinami išėjus iš svetainės.

Našumo slapukai

Šie slapukai leidžia apskaičiuoti, kaip dažnai lankomasi svetainėje, ir nustatyti duomenų srauto šaltinius - tik turėdami tokią informaciją galėsime patobulinti svetainės veikimą. Jie padeda mums atskirti, kurie puslapiai yra populiariausi, ir matyti, kaip vartotojai naudojasi svetaine. Tam mes naudojamės „Google Analytics" statistikos sistema. Surinktos informacijos neplatiname. Surinkta informacija yra visiškai anonimiška ir tiesiogiai jūsų neidentifikuoja.

Reklaminiai slapukai

Šie slapukai yra naudojami trečiųjų šalių, kad būtų galima pateikti reklamą, atitinkančią jūsų poreikius. Mes naudojame slapukus, kurie padeda rinkti informaciją apie jūsų veiksmus internete ir leidžia sužinoti, kuo jūs domitės, taigi galime pateikti tik Jus dominančią reklamą. Jeigu nesutinkate, kad jums rodytume reklamą, palikite šį langelį nepažymėtą.

# data[].attributes.attachment_link.description
dydis, nusakantis vandenilio jonų aktyvumą.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
2022-10-19 15:43 Peržiūros : 15560 Spausdinti

Dirvos rūgštėjimas - neišvengiamas procesas, tad, norint palaikyti optimalų dirvožemio rūgštingumą, reikia ne tik jį stebėti, kontroliuoti, bet ir kalkinti. Dirvos kalkinimas yra svarbi agrotechninė procedūra, leidžianti padidinti per rūgščios dirvos pH ir kompensuoti kalcio trūkumą. Kaip žinome, pH yra rūgštingumo ir šarmingumo rodiklis, kitaip dar vadinamas vandenilio rodikliu, kurio skalė yra nuo 1 iki 14. Šis matas parodo, kokia yra rūgščių ir šarmų pusiausvyra, t. y., koks yra kalcio kiekis dirvožemyje. Rūgščių dirvų pH yra mažiau kaip 7, o šarminių - daugiau kaip 7.

Nuo dirvožemio pH daugiausia priklauso mineralinių medžiagų tirpumas ir jų prieinamumas augalams. Pakalkinus rūgščią dirvą keičiasi jos reakcija, pagerėja fizinės, cheminės ir mikrobiologinės savybės. Toliau pasiaiškinsime, kodėl rūgštėja dirvos, koks yra optimaliausias pH skirtingiems augalams, kaip šį rodiklį nustatyti ir kokiu būdu bei kokiomis priemonėmis mažinti dirvos rūgštingumą.

Kodėl dirvos rūgštėja

Kai kurie augalai, kaip šilauogės, spanguolės ar hortenzijos, mėgsta rūgščią dirvą, tačiau dauguma kultūrinių augalų labiau mėgsta nerūgščią, pakankamai maistinių medžiagų turinčią dirvą. Dažniausiai daržuose auginamiems augalams optimaliausias pH yra apie 6,0 - 6,5. Ne vienas daržininkas yra susidūręs su problema, kai pasodinus sveikus ir gražius daigus į dirvą, jie nustoja augti ir vystytis, o kartais net žūva. Priežasčių gali būti net keletas, tačiau viena iš jų - per rūgštus dirvožemis. Šiuo atveju išvada vienintelė - kuo labiau nuo normos yra nutolęs pH rodiklis, tuo blogiau tokioje dirvoje tirpsta ir augalų nebeįsisavinamos maisto medžiagos.
Pagrindinės dirvo rūgštėjimo priežastys yra sekančios:

ištirpinti ir vandens į gilesnius sluoksnius išplauti kalcio ir magnio junginiai;

greičiausiai rūgštėja lengvas dirvožemis, kuriame mineralinius komponentai pakankamai lengvai išplaunami į gilesnius dirvožemio sluoksnius. Tuo tarpu sunkiuose dirvožemiuose kalcio ir magnio išplovimas bei dirvos rūgštėjimas vyksta lėčiau;

dirvos rūgštėja ir dėl rūgščių lietų, kurių lašuose yra padidėjęs sieros bei azoto rūgščių kiekis. Intensyvesni lietūs gali ženkliai padidinti dirvos rūgštingumą, kuris gali nukristi net iki 4,5 - 5,0;

kai nesilaikoma elementariausių tręšimo taisyklių, tai yra, dėl kalcio trąšų nenaudojimo, o tręšima tik fiziologiškai rūgščiomis trąšomis. Pavyzdžiui, dirva rūgštėja naudojant bet kurias amonio ir daugumą kalio trąšų, tačiau balansas grąžinant dirvai ir kalcį nėra išlaikomas.

Nuo išvardytų kriterijų dirva ne tik rūgštėja, bet ir pavargsta. Tokioje dirvoje augalai blogiau įsisavina maisto medžiagas - azotą, fosforą, kalį, magnį, kalcį ir kai kuriuos mikroelementus, kaip geležį, borą, cinką, varį, manganą. Rūgščioje dirvoje ypač suaktyvėja šaknų ligų sukėlėjai, o gerųjų dirvos bakterijų veikla ženkliai susilpnėja. Rūgščioje dirvoje negyvena net sliekai.

Optimalus pH skirtingiems augalams

Mūsų klimatinėje zonoje auginami augalai normaliai auga, gerai vystosi ir ilgainiui duoda mums didelį derlių tiek rūgštiniuose, neutraliuose ir šiek tiek šarminiuose dirvožemiuose. Kadangi skirtingų rūšių augalai mėgsta nevienodo rūgštingumo dirvožemį, žemiau pateikiama susisteminta informacija apie optimalias pH normas skirtingiems augalams:

pH 3,5 - 4,5: bruknės, spanguolės, šilauogės, hortenzijos;

pH 4 - 4,5: rododendrai, viksvuolės, viržiai, azalijos, erikos, orchidėjos, margeniai;

pH 4,5 - 5,5: mirtos, paparčiai, ciklamenai, raktažolės, bromeliniai augalai, kamelijos, fuksijos, anturiai, paparčiai;

pH 4 - 6,5: kanadinės cūgos, kalninės pušys, vakarinės tujos, karpotieji beržai, mahonijos, putinai, sidabrakrūmiai;

pH 5 - 6: miežiai, avižos, lelijos, kalatėjos;

pH 5 - 7: vilkdalgiai;

pH 5,5 - 6: žieminiai rugiai, stevijos;

pH 5,5 - 6,5: linai, kukurūzai, pakalnutės, dauguma kambarinių gėlių, ciklamenai, pelargonijos, galenis, smidras, begonija, kalceoliarija, raktažolė, tradeskantė, fikusas;

pH 6: eleborai;

pH 6 - 6,5: cukriniai runkeliai, žieminiai kviečiai, meileniai;

pH 6 - 7: narcizai, pelėžirniai, kalijos, žioveiniai;

pH 6,5 - 7: pupiniai augalai, vaškuolės, klivijos, chlorofitai, aspidistros;

pH 6,5 - 7,5: gerberos, gvaizdūnės, hiacintai, leukonijos, rožės, skaistažiedės, tulpės, žilės, petunijos;

pH 6 - 8: ratiliai, kardeliai;

pH 7: bijūnai, pentiniai;

pH 7 - 7,5: jurginai, liucerna, cukriniai ir pašariniai runkeliai;

pH 7 - 9: eglės, kadagiai, baltalksniai, bukai, gudobelės, klevai, kukmedžiai, alyvos, eglūnai, forsitijos, jazminai, kauleniai, lanksvos, ligustrai, sausmedžiai, sedulos, žagreniai, žilakrūmiai.

pH 5 - 6: rūgštynės.

Įvairios daržovės geriausiai auga, kai dirvos pH 6 - 7:

pH 5,5 - 6,5: bulvės;

pH 5,5 - 7: morkos, petražolės, salierai, ridikėliai;

pH 6 - 6,5: salotos, špinatai, krienai, kopūstai;

pH 6 - 7: kukurūzai, pupelės, česnakai, krapai;

pH 6,2 - 7,5: burokėliai, kopūstai, žirniai;

pH 6,3 - 6,7: pomidorai, paprika, baklažanai;

pH 6,4 - 7: agurkai, patisonai, melionai, brokoliai;

pH 6,5 - 7,5: Pekino kopūstai;

pH 6,5: porai;

pH 6,4 - 7,9: svogūnai.

Optimalaus rūgštumo dirvožemyje užtikrinama tinkama dirvožemio struktūra, mikroorganizmų veikla, maisto medžiagų prieinamumas augalams, o tai sudaro sąlygas užauginti kokybišką produkciją.

Kaip nustatyti dirvos rūgštingumą

Tiksliai nurodyti, ar dirvą reikia kalkinti ir kiek kalkinių medžiagų berti, galima tiktai dirvožemį agrotechniškai ištyrus laboratorijoje. Žemdirbystės ūkiuose šiuo metu yra naudojami nedideli pH matuokliai, kurių pagalba galima ne tik greitai bei pakankamai tiksliai fiksuoti matavimo rezultatus, bet ir patogu juos nešiotis su savimi. Nešiojamus matuoklius galima įsigyti ne vienoje agroįranga ar matavimo prietaisais prekiaujančioje įmonėje. Be šio matuoklio sodininkystės - daržininkystės parduotuvėse ar specializuotuose prekybos centrų skyriuose yra prekiaujama pH lakmuso juostelėmis. Jų pagalba, tai yra, pagal vykstančios reakcijos aprašymą ir lakmuso juostelės spalvą, dirvos rūgštingumo lygis nustatomas gamintojo pridedamoje skalėje, parodančioje dirvos pH.
PH lakmuso juostelės
Tačiau kaip lakmuso juostelė gali būti ir mūsų soduose auginami augalai. Pavyzdžiui, auginant hortenzijas dirvos rūgštingumą parodo jų žiedai. Kuo didesnis dirvos rūgštingumas, tuo žiedai labiau mėlyni. O nuo šarminės reakcijos gėlyne žiedai paraudonuoja. Per didelį dirvos rūgštingumą rodo pradėjusios augti šios piktžolės: laukinės rūgštynės, takažolės, asiūkliai, trikertės žvaginės, veronikos, viržiai, dirvinės aklės. Samanos pasirodo dirvožemiuose, kurių rūgštingumas mažesnis nei 4,5. Laukinės rūgštynės, asiūkliai, laukinės mėtos, gysločiai, šliaužiantys vėdrynai dažniausiai auga ant rūgščių dirvožemių (pH 4,6 - 5).

Kada, kaip ir kiek kalkinti dirvą

Ilgamečiai tyrimai rodo, kad dirvas galima kalkinti bet kuriuo metų laiku. Tačiau geriausia kalkinti rudenį. Tuo laiku yra daug kalkinimui tinkamų plotų. Be to, kalkinės medžiagos iki pavasario gerai neutralizuoja dirvos rūgštingumą. Pavasarinis kalkinimas, kol dirvos dar neperdžiūvo, taip pat efektyvus. Vasarą paskleistos kalkinės medžiagos turės įtakos tik kitų metų derliui. Žiemą tikslingiau kalkinti lygius laukus, bet reikia vengti kalkinti šąlant ir kai vėjo greitis didesnis kaip 5 - 6 m/s. Tačiau žiema žiemai nelygi. Jeigu kalkines trąšas tik paskleisite, bet jų neiterpsite - norimo rezultato, taip pat nesulauksite.

Kaip supratoje, kalkinimo efektyvumas didžiąją dalimi priklauso nuo jų tinkamo paskleidimo. Didesniuose ūkiuose dirvos kalkinimui gali būti naudojami mineralinių trąšų barstytuvai ar kitos techninės priemonės. Mažuose, individualių sklypų plotuose kalkines trąšas galite išbarstyti rankomis. Vienaip ar kitaip išbarstytas trąšas, kad jų neišnešiotų vėjas, reikia kuo skubiau ir kuo vienodžiau įterpti į dirvą. Tik tinkamai jas permaišius su dirvos paviršiumi gausite geriausią rezultatą. Visai netinka giliai užarti, tačiau įterpti galite lėkštinėmis ar lengvomis akėčiomis, kultivatoriumi ar rankomis su grėbliuku.

Kalkinių medžiagų paskleidimas dirvos paviršiuje
Intensyvinant žemės ūkio gamybą rūgščiose dirvose, didinant jų derlingumą ir mineralinių trąšų efektyvumą, kalkinimas yra viena iš svarbiausių garantijų. Geriausi rezultatai pasiekiami atskirai vertinant kiekvieno pasėlių ploto pH. Jau augalų dygimo ir augimo metu galima suprasti, kad dirva rūgšti, nualinta. Tada pastebimas netolygus augimas, augalų ligos, pageltę pasėlių plotai. Tai rodo, jog kalkinimas yra būtinas. Tik sistemingas kalcio preparatų naudojimas duoda geresnių rezultatų. Todėl norint turėti pakankamai gerą auginamų kultūrų derlingumą, reikalingi reguliarūs dirvos rūgštingumo tikrinimai, o reikalui esant - savalaikis kalkinimas.
Kalkinių medžiagų normos priklausomai nuo dirvožemio pH ir mechaninės sudėties (CaCO₃ kg/a)
Dirva yra laikoma rūgščia, kai jos pH yra 6,5 ​​ar mažesnis. Dirvožemis, kurio pH yra mažesnis nei 4,5, yra stipriai rūgštus dirvožemis. Dirvožemis, kurio pH yra 4,6 - 5,0, yra vidutiniškai rūgštus, o dirvožemis, kurio pH yra 5,1 - 6,5, yra silpnai rūgštus.

Dirvai kalkinti naudojamos šios kalkinės medžiagos: dolomitmilčiai, klintmilčiai, trupintos klintys, degtos kalkės, cemento dulkės, defekatas, kreida, klintinis tufas. Naudojant šias medžiagas dirvos reakcija neutralizuojama, pagerinama jos struktūra, biologinis aktyvumas, joje padidėja maisto medžiagų kiekis.

Moksliniais tyrimais yra įrodyta, kad biocheminės reakcijos ir fiziologiniai procesai vyksta geriausiai, kai dirvožemio pH 6 - 7.

Atsižvelgiant į reagavimą į aplinką ir reagavimą į kalkinimą, augalus galima suskirstyti į šias grupes:

Augalai, netoleruojantys rūgščių dirvų, kaip liucerna, cukriniai ir pašariniai runkeliai, valgomieji burokėliai, kopūstai. Šiems augalams pH yra labai siaurame intervale nuo 7 iki 7,5.

Kviečiai, miežiai, kukurūzai, saulėgrąžos, visi ankštiniai augalai, išskyrus lubinus, agurkai, svogūnai, salotos yra jautrūs dideliam rūgštingumui. Jie geriausiai auga, kai dirvožemio pH rodiklis yra silnai rūgštus ar neutralus, tai yra 6 - 7.

Rugiai, avižos, soros, grikiai, motiejukai, ridikai, morkos, pomidorai yra mažiau jautrūs didesniam rūgštingumui. Jie gali patenkinamai augti plačiame pH intervale, kai vyksta rūgštinės ir silpnai šarminės reakcijos (nuo pH 4,5 iki 7,5), tačiau silpnai rūgštinė reakcija (pH 5,5- -6) yra palankiausia jų augimui.

Linus ir bulves reikia kalkinti tik esant vidutinio ir didelio rūgštingumo dirvožemiui. Bulvės nėra labai jautrios rūgštingumui, linams geriau tinka silpnai rūgšti reakcija (pagal aukščiau pateiktą optimalų pH skirtingiems augalams 5,5 - 6,5). Didelis CaCO₃ kiekis, ypač esant ribotai trąšų normai, daro neigiamą įtaką šių pasėlių derliaus kokybei, bulves labai veikia šašai, krakmolo kiekis gumbuose sumažėja, o linuose išsivysto bakteriozė, blogėja pluošto kokybė.

Šiuo atveju, neigiamas kalkinimo poveikis bulvėms ir linams paaiškinamas ne tiek rūgštingumo neutralizavimu, kiek dirvožemyje pasisavinamų boro junginių sumažėjimu ir per didele kalcio jonų koncentracija tirpale. Pavyzdžiui, sėjomainose, kuriose yra didelis bulvių ir linų savitasis svoris, naudojant dideles trąšų, ypač kalio, normas, kalkinimas gali būti atliekamas naudojant dolomitmilčius, kurių sudėtyje yra: kalcio oksidas (CaO) - 30 %; magnio oksidas (MgO) - 20 %; kalcio karbonatas (CaCO) - 51 %; magnio karbonatas (MgCO) - 42 %; iš viso karbonatų (CaCO + MgCO) - ne mažiau kaip 85 %.

Dėl šių teigiamų dolomotmilčių savybių ir cheminės sudėties galima naudoti ne tik bulvių ar linų tręšimui, tačiau didelį efektą galima gauti naudojant juos šiltnamiuose ar skatinant ankštinių kultūrų augimą. Prieš sėjant lauko daržoves, kaip pavyzdžiui, ridikėlius ar sodinat kopūstus bei kitas daržoves į 1 kv. m dirvožemio taip pat galite išberti 0,5 kg šių trąšų.

Dolomitmilčius rekomenduojama naudoti irkai dirvožemiui reikia mikroelementų, nes jie ne tik veiksmingai stabdo dirvos rūgštėjimą, bet neleidžia susidaryti ir dideliam aliuminio kiekiui; gerina fizikines ir chemines dirvos ypatybes bei struktūrą; skatina efektyvesnį organinių ir mineralinių trąšų įsisavinimą; skatina augalams naudingų mikroorganizmų dauginimąsi; papildo dirvą kalciu, skatinančiu augalų augimą ir stiprinančiu augalų šaknų sistemą, bei magniu, aktyvinančiu fotosintezę. Dolomitmilčius vienodai paskleidus dirvoje, sudrėkę jie beveik nelimpa prie barstytuvų ir įrankių paviršių, greitai įsigeria į dirvą.
Algis Mačiukas
Dolomitmilčių naudojimas

Naudojant dolomiltmičius yra pašalinamas ne tik dirvos rūgštingumas, bet kalkinimas turi daugialypį teigiamą poveikį dirvožemio savybėms, jo derlingumui. Dauguma kultūrinių augalų normaliai auga ir dera tik nerūgščioje dirvoje, todėl dirvožemį, kurio pH mažesnis nei 6, būtina kalkinti. Kalkinant augalų šaknys lengviau įsisavina mitybines medžiagas, pagerinama mikroorganizmų veikla (aktyvinami jų fermentai). Dirvožemyje, kurio pH mažesnis nei 5, beveik nėra atmosferos azotą fiksuojančių bakterijų. Rūgščiame dirvožemyje mažiau ir kitų bakterijų, lėčiau skaidomos augalų liekanos, todėl pablogėja ir augalų mityba. Augalai, negaunantys reikiamų mitybinių medžiagų, būna silpni, juos greičiau pažeidžia ligos ir kenkėjai.

Naudojimo rekomendacijos: dolomitmilčiai naudojami atvirame grunte, šiltnamiuose, auginimo konteineriuose. Dolomitmilčius išberkite ir įterpkite į dirvą prieš sėją (sodinimą) arba nuėmę derlių. Optimalus dolomitmilčių naudojimo laikas - pavasaris (nutirpus sniegui) ir vėlyvas ruduo. Vidutinė trąšų norma - 300 g/m². Aplink krūmus ir medžius tręškite šakų vainiko pločio ruožą. Tręšiant veją dolomitmilčių normą būtina išberti per du kartus. Dolomitmilčių naudojimo periodiškumas - kas dvejus ar trejus metus. Neutralizuotoms durpėms ruošti - 6 kg dolomitmilčių 1 000 l (1 m³) rūgščių durpių.

Kategorijos: Augalininkystė, žemdirbystė, Trąšos, augalų priežiūros ir auginimo priemonės, Daržovių auginimas, Gėlių auginimas, Grūdinės kultūros, Sodininkystė, Medelynai, sodinukai , Šiltnamiai, šiltnamių įranga , Trąšos ir augalų tręšimas

# data[].attributes.attachment_link.description
Dirvos rūgštingumas, kodėl rūgštėja dirvos, optimalus pH skirtingiems augalams, dolomitmilčių naudojimas dirvožemio rūgštingumui mažinti

# data[].attributes.headline
Dirvos pH: ką reiškia skaičiai ir kuo jie svarbūs?

# data[].attributes.subject
Dirvos pH: ką reiškia skaičiai ir kuo jie svarbūs?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pradėję sodininkauti, tikrai susidursite su terminu dirvožemio pH. Jeigu jį girdite pirmą kartą, natūralu, jog jums kyla klausimų. Todėl šiame straipsnyje trumpai aptarsime svarbiausius aspektus, susijusius su dirvožemio pH.
Dirvožemio pH yra dirvožemio rūgštingumo arba šarmingumo matas skalėje nuo 0 iki 14. Todėl dirvožemis gali būti klasifikuojamas pagal pH vertę:

6,5-7,5 - neutralus;

Virš 7,5 - šarminis;

Mažiau nei 6,5 - rūgštus, o dirvožemiai, kurių pH mažesnis nei 5,5, laikomi stipriai rūgštiniais.

Labai rūgštus dirvožemis (mažesnis nei 5,5 pH) gali lemti prastą augalų augimą dėl vieno ar kelių iš šių veiksnių:

Aliuminio toksiškumas

Mangano toksiškumas

Kalcio trūkumas

Magnio trūkumas

Mažas pagrindinių augalų maistinių medžiagų, tokių kaip fosforas ir molibdenas, kiekis.

Šarminiame dirvožemyje gali neužtekti cinko, vario, boro ir mangano, trūkumo. O jeigu jis ypač šarminis (pH didesnis nei 9), jame gali būti daug natrio.

Bendrai kalbant, dirvožemio pH vertė turėtų būti nuo 5,5 iki 7,5. Dauguma augalų geriausiai pasisavina maisto medžiagas, kai dirvožemis yra neutralus, maždaug 6.5-7. Tačiau reikia atsiminti, kad kai kuriems augalams labiau tinka rūgštinis dirvožemis, o kai kuriems - šarminis. Todėl jums gali tekti koreguoti savo dirvožemio pH.

Daugumos dirvožemių pH yra nuo 4 iki 10. Labiau atšiaurių dirvožemių pH vertės paprastai yra mažesnės, o sausringų regionų dirvožemiuose pH vertės yra didesnės dėl kalcio ar natrio kaupimosi. Prietaisas dirvožemio pH matuoti yra vadinamas dirvožemio pH matuokliu. Prietaiso dirvos pH matuoklis kaina yra prieinama visiems, todėl lengvai galite sužinoti savo dirvos pH.

Dirvožemio pH svarba

Dirvožemio pH gali būti laikomas pagrindiniu kintamuoju, kuris turi įtakos augalų maistinių medžiagų pasisavinimui ir augimui. Taip pat jis veikia kitas dirvožemio savybes.

Galima išskirti tris sritis, kurioms įtakos turi dirvožemio pH:

Augalų maistinių medžiagų kiekis ir prieinamumas. Kai kurios augalų maistinės medžiagos yra labiau prieinamos rūgštinėmis sąlygomis, o kitos - bazinėmis arba šarminėmis sąlygomis;

Dirvožemio mikroorganizmų, atsakingų už likučių skaidymą, veikla;

Dirvožemio organinių medžiagų ir kai kurių mineralinių paviršių krūviai, darantys įtaką dirvožemio katijonų mainams.

PR

# data[].attributes.attachment_link.title
Kas yra dirvožemio pH ir kodėl jis svarbus?

# data[].attributes.attachment_link.description
Dirvožemio pH yra dirvožemio rūgštingumo arba šarmingumo matas skalėje nuo 0 iki 14.

# data[].attributes.attachment_link.title
What Is The pH Scale | Acids, Bases & Alkalis | Chemistry | FuseSchool

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Augalams svarbus tinkamas dirvos pH.

Kambarinės gėlės pasodintos į tinkamo rūgštingumo mišinį, auga vešlesnės.

Dirvos rūgštingumas matuojamas pH lygiu pagal 1 - 14 laipsnių skalę:

pH 1 atitinka druskos rūgštį

pH 14 - stiprų šarmą (pvz, toks yra geriamosios sodos pH)

pH 7 - neutralus rūgštingumas (toks, kaip gėlo vandens)

Dirvos pH išmatavimas gali atsakyti į klausimą kodėl vienas ar kitas augalas jaučiasi prastai, o žinojimas kokią dirvą rugščią ar šarmingą mėgsta augalas, padės išvengti klaidų grupuojant skirtingus augalus.

Mes, augalų mylėtojai stengiamės sudaryti kuo palankesnes sąlygas savo auginamiems augalams, todėl labai pravartu išmanyti kiekvienos rūšies, individualius poreikius.

Natūraliai augančių augalų šaknys užima labai daug vietos. Namuose mes juos sugrūdame į nedidukus vazonus, todėl būtina sudaryti palankiausias augimo sąlygas. Viena iš pagrindinių sąlygų - tinkamas žemių mšinys.

Vieni augalai gerai auga neutralioje, kiti - rūgščioje, o treti - šarminėje žemėje. Vieniems reikia labai lengvos ir laidžios žemės, o kitiems - sunkesnės ir dregnos. Jauni augalai, sėjinukai arba daigai, visuomet sodinami į lengvesnę ir puresnę žemę negu suaugę.

Neutralios reakcijos (pH 6.5-7) žemės reikia leukojoms, rožėms, uolaskėlėms, chrizantemoms. Truputį rūgštesnės (pH 5.5-6.5) - smidrams, galeniams, hiperastrumams, begonijoms, kalceoliarijoms, pelargonijoms, raktažolėms, tradeskantėms ir fikusams. Rūgščios (pH 4.5-5.5) - azalijoms, hortenzijoms, kalijoms, kamelijoms, monsteroms, anturiams ir paparčiams.

Augalams, kurių šaknys mėsingos ir storos (krinumai, klivijos, suaugusios palmės), trešdalį žemių mišinio turi sudaryti velėninė žemė. Augalai, kurių šaknys labai greitai auga ir jų daug, sodinami į lapinės, velėninės ir perpuvusio mėšlo ( komposto) mišinį (1:1:2). Augalams su plonytėmis ir silpnomis šaknimis (kaip paparčiai) reikia lengvos ir purios žemės.

Sunki žemė - lapinės, velėninės, durpinės ir mėšlinės žemės (1:4:1:2) mišinys tinka smidrams, oleandrams, palmėms, granatams, brugmansijoms, dracenoms, chrizantemoms, laurams, jukoms.

Lengva, bet derlinga žemė - lapinės, velėninės, durpinės žemės ir komposto (2:2:1:2) mišinys tinka hiperastrumams, pelargonijoms, smidrams, vaškuolėms, raktažolėms, tradeskantėms, hortenzijoms, fikusams, jazminams, fuksijoms, kalijoms.

Lengva ir skurdi žemė - lapinės, durpinės žemės, perpuvusių spyglių arba spygliuočių medžių miško paklotės ir komposto (2:1:1:1) mišinys tinka azalijoms, anturiams, gloksinijoms, begonijoms ir paparčiams.

Augalų kolekcionieriai ir augintojai profesionalai dažniausiai patys gamina žemių mišinius arba papildo pirktinius. Mėgėjams verta atkreipti dėmesį į užrašus ant pakuotės ir pirkti jo augalui ar augalui grupei tinkamiausias žemes.

Analogiškus dirvos pH poreikius turi ne tik gėlės, bet ir maistui auginamos daržovės, vaiskrūmiai, medžiai bei kiti augalai. Palankių augimo sąlygų užtikrinimas ganartuoja gausesnį derlių ir kenkėjams atsparesnius augalus, todėl čia pateikiame keleto dažniau auginamų daržovių rūšių dirvos pH porekius.

# data[].attributes.attachment_link.description
Augalams svarbus tinkamas dirvos pH. Kambarinės gėlės pasodintos į tinkamo rūgštingumo mišinį, auga vešlesnės. Dirvos rūgštingumas matuojamas pH lygiu pagal 1 - 14 laipsnių skalę: pH 1 atitinka druskos rūgštį pH 14 - stiprų šarmą (pvz, toks yra geriamosios sodos pH) pH 7 - neutralus rūgštingumas (toks, kaip gėlo vandens) Dirvos pH išmatavimas gali atsakyti į klausimą kodėl vienas ar kitas augalas jaučiasi prastai, o žinojimas kokią dirvą rugščią ar šarmingą mėgsta augalas, padės išvengti klaidų grupuojant skirtingus augalus.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Piktžolės galėjo patekti į sklypą atsitiktinai, kur kas informatyvesnės natūraliai apylinkėse paplitusių augalų rūšys.

asiūklis,
mėta,
gyslotis,
krūminis kūpolis.
Neutrali ir mažo rūgštingumo dirva:

ramunėlė,
dirvinis vijoklis,
rasakila,
dirvinis ridikas,
šalpusnis,
dobilas.

lauko garstyčia,
baltasis šakinys,
pentinius.

Priklausomai nuo to, kokie laukiniai augalai linkę augti jūsų sklype, galima nustatyti dirvožemio tipą.

# data[].attributes.attachment_link.title
Augalai indikatoriai - kaip pagal juos atskirti rūgščią ir šarmingą dirvas

# data[].attributes.attachment_link.description
Augalai indikatoriai rodo, kokia žemė yra jūsų sklype.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Augalams svarbus tinkamas dirvos pH. Kambarinės gėlės pasodintos į tinkamo rūgštingumo mišinį, auga vešlesnės. Dirvos rūgštingumas matuojamas pH lygiu pagal 1 - 14 laipsnių skalę: pH 1 atitinka druskos rūgštį pH 14 - stiprų šarmą (pvz, toks pH yra geriamosios sodos) pH 7 - neutralus rūgštingumas (toks, kaip gėlo vandens)

Augalai mėgstantys rūgštų dirvožemį:

pH 3,5 - 4,5 - bruknės, šilauogės
pH 4 - 6,5 - kanadinės cūgos, kalninės pušys, vakarinės tujos, karpotieji beržai, mahonijos, putinai, sidabrakrūmiai
pH 4 - 4,5 - rododendrai, viksvuolės, viržiai, azalijos, erikos, hortenzijos, orchidėjos, margeniai
pH 4,5 - 5,5 - mirtos, paparčiai, ciklamenai, raktažolės, bromeliniai augalai, kamelija, fuksija, anturiai, paparčiai
pH 5 - 6 - lelijos, kalatėjos
pH 5 - 7 -vilkdalgiai
pH 5,5 - 6 - stevija
pH 5,5 - 6,5 - pakalnutės, dauguma kambarinių gėlių: ciklamenai, pelargonijos, galenis, smidras, begonija, kalceoliarija, raktažolė, tradeskantė, fikusas
pH 6 - eleborai
pH 6 - 6,5 - meileniai
pH 6 - 7 - narcizai, pelėžirniai, kalijos, žioveiniai
pH 6,5 - 7 - vaškuolės, klivijos, chlorofitai, aspidistros
pH 6,5 - 7,5 - gerberos, gvaizdūnės, hiacintai, leukonijos, rožės, skaistažiedės, tulpės, žilės, petunijos
pH 6 - 8 - ratiliai, kardeliai
pH 7 - bijūnai, pentiniai
pH 7 - 7,5 - jurginai
pH 7 - 9 - eglės, kadagiai, baltalksniai, bukai, gudobelės, klevai, kukmedžiai, alyvos, eglūnai, forsitijos, jazminai, kauleniai, lanksvos, ligustrai, sausmedžiai, sedulos, žagreniai, žilakrūmiai.

Daržovės pagal pH rūgštingumą

Daržovės geriausiai auga, kai pH 6 - 7.

pH 5 - 6 - rūgštynės
pH 5,5 - 6,5 - bulvės
pH 5,5 - 7 - morkos, petražolės, salierai, ridikėliai
pH 6 - 6,5 - salotos, špinatai, krienai, kopūstai
pH 6 - 7 - kukurūzai, pupelės, česnakai, krapai
pH 6,2 - 7,5 - burokėliai, kopūstai, žirniai
pH 6,3 - 6,7 - pomidorai, paprika, baklažanai
pH 6,4 - 7 - agurkai, patisonai, melionai, brokoliai
|pH 6,5 - 7,5 - kopūstas Pekino
pH 6,5 - porai
pH 6,4 - 7,9 - svogūnai.

# data[].attributes.attachment_link.description
Dirvos pH, koks jis kokiam augalui reikalingas?