# data[].attributes.body
Essu mõis oli rüütlimõis Virumaal, Haljala kihelkonnas. Tänapäeval asub see Lääne-Viru maakonna Haljala vallas. Esimesed andmed Essu mõisa kohta pärinevad aastast 1496, mil see kuulus von Wrangelli aadliperekonnale. Hiljem sai mõis Krusensternide omandusse. Aastal 1794 pärandas Karl Adolph Krusenstern Essu mõisa Carolina von Krusensternile, ning seejärel läks mõis 1840. aastal Dellingshauseni perekonna valdusse. Carolina ja tema abikaasa parun Friedrich Adolph von Dellingshauseni pärandvara jagamise lepingu järgi päris nende poeg Karl Thomas von Dellingshausen Essu ja Hulja mõisad, Kruusimäe mõisa, Undla mõisa koos Räsna mõisa ja Pilo küla maadega, ning Andja ja Toomla mõisad. 1919. aastal, enne võõrandamist, oli Essu mõisa omanik Julie Therese von Ungern-Sternberg.

# data[].attributes.body
Ehalkivi on saanud oma nime selle tõttu, et kaluritaludest vaadatuna on päike selle koha kohal looja läinud. Teise versiooni kohaselt on küla tütarlapsed ja poisid kogunenud selle kivi juurde ning käinud ehale.

# data[].attributes.body
Siis kui ma sugulaste juures väiksena külas käisin oli näha hästi palju karukellasid. Kahuks ei ole neid viimaste aastatega näha olnud, kui ma olen enda sugulastele külla läinud.
Karukell onloodus kaitseall olev taim, mis kuulub tulikalaadsete seltsi tulikaliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekonda.
(Perekonda kuulub umbes 33 liiki)
Karukellad õitsevad aprillis ja mais ning kasvavad umbes 5.-40. sentimeetri pikkuseks.
Õies ise on palju tolmukaid ja emakaid. Õite eredalt lillakaks värvunud osad ei ole kroonlehed, vaid kattelehed.

# data[].attributes.body
Kliimasoojenemisega on vanasti kasvanud kullerkupud ära kadunud.
Kullerkupp kasvab sageli koos nõgestega ja kasvab niitudel, metsaservadel, põõsastikes.
Kullerkupp on mitmeaastane suvehaljaste maapealsete osadega ühekojaline taim - mis kasvab umbes 20.–70. sentimeetri kõrguseks. Üks kullerkuppude puhmik annab mitu õievart, mis kasvades moodustavad sageli kogumeid.
Kogu kullerkupp on mürgine, sest kullekupp sisaldab tulikalistele omast südamemürki protoanemoniini.( Protoanemoniin on toksiin, mida leidub kõigis liblikõieliste sugukonda kuuluvates taimedes) Sellepärast loomad tavaliselt kullerkuppe ei söö.

# data[].attributes.body
Porkuni Järv on allikatoiteline järv, mis koosneb neljast osast: Suurjärv, Aiajärv, Iiri järv ja Alumine järv. ( Aastate jooksul on veetase kõikunud ja selle tõttu on olnud Porkuni järv kuivaks jäänud)
Porkuni järv on meie jaoks oluline, kuna siit saab alguse Valgejõgi. Veel üks oluline märk on see, et Porkuni järvel on ujuv saar.

# data[].attributes.body
Öömuuseum toimub iga aasta, välja arvatud koroona aastal.
Perega käisin ma Sagadi öömuuseumis, siis kui seal oli erinevate tulede üritus. Üritusel oli avatud uste öö, kontsert, lasertulede ja värvitulede näitused. Tulede näitusel nägin ma erinevaid tehnilisi lahendusi, kuidas muuseumi öösel/õhtul näidata. Isegi tiigi ümbrusesse pandi erinavaid troone, mis valgustasid tiigi purskkaevu (kuigi see polnud/ei näinud väga purskkaevu mood). Siis kui ma sellel üritusel käisin, siis ma ei tahtnud üldse kontserti kuulata vai ma tahtsin koju.
Ma soovitaksin kõigil vähemalt ühekorra elus Sagadi öömuuseumi külastada.

# data[].attributes.body
Mina kuulun Haljala kihelkonda/kogukonda. Põhjus miks Haljala on eriline kogukond, Haljalas on üks Eesti vanemaid koole, Haljala kirikut kasutati abiks, et tõestada maakere kumerust ja veel elab Haljalas toredaid inimesi.
Haljalas pannakse iga aasta teed kinni, et uued kooli õpilased ronkkäiguga kooli saata. Väiksena tundus see ronkkäik ülimalt vahva kuna kõik tuttavad lehvitasid sulle pidevalt, aga kui vanemaks sai muutus see ronkkäik aina igavamaks ja vahepeal tundus see mõttetu. Siiski on kõige mälestusväärsem viimane ronkkäigu aasta kui sa lõpetad põhikooli viimase klassi.

# data[].attributes.body
Iga aasta Jaanipäeval, on Haljalas tähistatud suure lõkke, kontserdiga ja mängudega. Mingit suurt erilist lugu pole rääkida, aga Jaanipäev on päev kus enamus Haljala rahvast kokku tuleb. Vahel on uusi nägusi rohkem ja vahel tuttavaid rohkem.

# data[].attributes.location_name
Urmas Einbergi Sikkani-Pendri talu, Vihula, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Lapsed saadeti suvevaheajal karja. Päevasel ajal valvasid lapsed loomi ja öösiti valvasid vanemad loomi. Loomad olid päeval ja ööl karjamaal. Karjamaal tol ajal aedu ei olnud. Lapsed ise mängisid karjas luuret, päevitasid heinapallide peal ja tänu sellele unustati kari loomad vahepeal ära. Lilli ja pääsukesi oli palju. Üleüldiselt oli karjas käimine tore ja vahel ka hirmuäratav

# data[].attributes.location_name
Haljala Püha Mauritiuse kirik, Haljala, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
See legend räägib sellest, kuidas leiti Haljala ehitamise koht. Olevalt materjalid juba kogutud, aga keegi ei teadnud kuhu ehitada kirik. Keegi ütles, et sinna kuhu see halli jalgne pull kukub sinna ehitame kiriku. Ja nii see läks, Haljala kirik ehitati sinna kuhu pull puhkama jäi.

# data[].attributes.location_name
Haljala Parish, Lääne-Viru County, Estonia

# data[].attributes.body
Noorte leeriskäimine oli  1950. aastatel kogu Eestis, nii ka Haljala-mail üpris tavaline. See oli tähtis samm noortel kes hakkasid saama täiskasvanuteks. Noored kes olid leeris käinud ja oskasid kirjutada ja ligeda said abielluda. Täisealiseks pühitsemise komme hakkas hääbuma üpris kiiresti juba 1960. aastatel.

# data[].attributes.location_name
Haljala Rahvamaja, Tallinna mnt, Haljala, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Haljala naine ja neiu
Alussärk, Särgipiht, Kaapotkleit, Kirivöö, Pärg, Linuk, Tanu, Pottmüts, Pikk-kuub, Suurrätt, Jalarätid, Sokid, säärised, Sukad, Viisud, Pastlad, Kingad.
Haljala kihelkonna naise ja neiu põhirõivastusse kuulusid särk, seelik, käised, kampsun, vöö, sukad, jalanõud ja ehted. Abielunaistele oli kohustuslikuks peakate ja põll. Neiud põlle ei kandnud ning käisid kas palja pea või rätikuga, pidulikul puhul pandi pähe pärg.

Haljala mees

Särk, Püksid, Vest, Kaapkübar, Kootud müts, Pikk-kuub, Saterkuub, Kasukas, Võrkvöö, Kamlotvöö, Helmestega vöö, Jalarätid, Sukad, Viisud, Pastlad, Saapad.
Mehe põhikomplekti kuulusid särk, püksid, vest, vatt, sukad, säärepaelad, jalatsid, peakate. Lisanditeks olid ehted, kaelarätt, tubakakott ja kindad, mis sätiti tihti kaunistuseks vöö vahele. Ülerõivasteks olid pikk-kuub ja kasukas.

Haljala Rahvamaja Rahvatantsurühm Segapidi loodi 1987. aastal ja on sellest ajast saati ühendanud tantsuhuvilisi mehi ja naisi erinevatelt elualadelt.

# data[].attributes.body
Rannamurre on kujunenud suhtluses põhjaeesti keskmurrete ja lõunapoolsete Soome murretega. See murre on levinud saartel ja rannikul ning seda kasutati erinevates kihelkondades, nagu Viru-Nigula, Haljala, Rakvere, Kadrina, Kuusalu ja Jõelähtme. Murres esineb üsna palju soome laensõnu.

Rannikumurres ülipikk silp jääb muutumatuks (kasti : kastid, korva : korvad, kõik III vältes) või vaheldub ülipikk sulghäälik lühikesega (ottama : odan, käpp : käbä, radas : rattad). Vormiõpetusest annab esile tuua je-lõpulise sisseütleva käände (padaje ’patta’, kerikuje ’kirikusse’), oleva käände esinemuse (tütrena, votmena) ja ned-kujulise nud-kesksõna mitmuses (nämäd saaned ’saanud’, laskened).

# data[].attributes.body
Ebba-Marie Saral oli Haljalast sündinud käsitööõpetaja ja -edendaja, kes oli ka Naiskodukaitse looja ja Naiskodukaitse Tartu ringkonna esinaine.

Ta õppis aastatel 1897–1904 kodus kodukooliõpetaja juhendamisel saksa tütarlastekooli kava järgi ning jätkas kutseõpinguid kangakudumise kursustel Rakveres. Aastatel 1907–1911 täiendas ta ennast kudumise alal Helsingis. Koolivaheaegadel oli ta Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi käsitöökursuste korraldaja ja õpetaja. Aastatel 1909–1911 oli ta Käsitöölehe toimetaja. Ta oli ka õpetajaks paljudel käsitöökursustel ja -näitustel. Hiljem täiendas ta ennast ka mitmel pool välismaal, sealhulgas Šveitsis, Saksamaal ja Rootsis. Alates 1922. aastast oli ta Tartu Naisseltsi käsitöökooli kudumisosakonna juhataja.

Ta oli aktiivne ka ühiskondlikus elus, näiteks tegeles ta Tallinnas Lasteabi – laste hoolekandega tegeleva seltsiga. Ebba Sarali algatusel kutsuti Tartus kokku Kaitseliidu naisliikmete esimene kongress, kus pandi alus Eesti naiskodukaitsele. Lisaks oli ta tegev Tartu Naisühingus ja Tartu Eesti Põllumeeste Seltsis.

Ebba Saralile oli oma elu jooksul saavutanud Eesti Punase Risti 4. järgu rist, Kaitseliidu Valgeristi III klass, Kotkaristi V klass, Naiskodukaitse teenetemärk, Soome Kaitseliidu hõberist, Läti Kaitseliidu teeneterist, Valgetähe 4. järgu teenetemärk ja Lotta Svärdi teenetemärki.

# data[].attributes.body
Ahti Bachblum (sündinud 8. mail 1976 Haljalas) on mitmekülgne muusik, kes tegeleb pianisti, laulja, helilooja, dirigendi, organisti ja vaimulikuna töötamisega.

Ta sai klaveriõpet Tartu Muusikakoolis, mille ta lõpetas edukalt 1995. Ta on õppinud ka klassikalist laulu Teo Maiste juhendamisel Eesti Muusikaakadeemias ja džässklaverit Viljandi kultuurikolledžis. 2007. aastal alustas ta teoloogiaõpinguid Usuteaduse Instituudis ning ordineeriti diakoniks 3. juulil 2010.

Lisaks sellele on ta osalenud Vanemuise koori ja HaleBopp Singersi koosseisus ning on teinud koostööd mitmete kooride ja ansamblitega, esinedes pianistina ja lauljana.

Alates 2016. aastast on Ahti Bachblum Rakvere meeskoori abidirigent ja klaverisaatja.

# data[].attributes.body
Eesti džässlaulja ja helilooja nimega Kadri Voorand sündis Haljalas 18. novembril 1986. Ta lõpetas klaveri eriala Rakvere Muusikakoolis aastal 2002 ning Haljala Gümnaasiumi hõbemedaliga aastal 2005. Pärast seda hakkas ta õppima džässlaulu Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias dotsent Mare Väljataga juhendamisel alates 2005. aastast. Lisaks õppis Voorand 2008-2009 Stockholmis Kuninglikus Muusikaakadeemias džässi. Ta lõpetas EMTA jazz-muusika eriala bakalaureuseõppe aastal 2009 ja interpretatsioonipedagoogika eriala magistriõppe aastal 2011. Ta oli 2017 aasta naisartist ja 2019 Eesti Raadio aasta muusik. Ta oli saavutanud aastal 2017 Eesti Vabariigi kultuuripreemia ja aastal 2019 Noore kultuuritegelase preemia.

# data[].attributes.location_name
Vihula mõisa tee, Vihula, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Esimene kirjalik viide Vihula mõisa kohta pärineb 1501. aastast, Vihula (sellel ajal kutsuti Vyoll)  mõis kuulus parun Hans von Lodele (Taanist pärit perekond).
1531. aastal said Vihula omanikeks perekond Wekebrod. 1605. aastal pärandas Ewert Wekebrod Vihula mõisa oma tütrele Britale, kes oli abiellunud Melchior von Helffreichiga. (Helffreichide pere, Saksamaalt pärit Württembergide järeltulijad, olid mõisaomanikud rohkem kui kaks sajandit.)
Praeguseks on Vihula mõisa väga palju renoveeritud. Juba kauaaega on Vihula mõisas hotell, mis võitis aastal 2020 parima ajaloolise hotellis auhinna.

# data[].attributes.body
Kunagi oli see ligipääsematu linn. Nõukogude aeg ei lastud linna sisse ega välja kedagi. Kuna siin kaevandati maaki. Kaevamisega tegelesid pealmiselt vangid kes vedasid maaki tehasesse vagonettidega. Sillamäel kaevandati uraani ja põlevkivi Nõukogude aeg.
Praegu on Sillamäel väga põnevad muuseomid ja vene aegsed kohvikud. Lisaks sellele on püstitatud Sillamäele oktoobrirevolutsiooni ausammas.
Sillamäe veel üks eripära on see, et siia on toodud venemaalt väga palju töölisi ja muid inimesi.

# data[].attributes.headline
Oskar Lutsu mälestuskivi kunagises elukohas

# data[].attributes.subject
Oskar Lutsu mälestuskivi kunagises elukohas

# data[].attributes.body
Oskar Luts oli eesti kirjanik, kelle looming on olulisel kohal Eesti kirjandusmaastikul. Tema kõige tuntum teos on romaan "Kevade", mis on saanud üheks armastatumaks ja tuntumaks teoseks Eestis. Luts sündis Valga linnas ja tema kirjanduslik karjäär algas 20. sajandi alguses. Ta oli mitmekülgne autor, kes kirjutas nii proosat, näidendeid kui ka ajakirjandustekste. Lutsu teiste oluliste teoste hulka kuuluvad "Suvi" ja "Sügis", mis moodustavad "Kevade" järgesari. Oskar Lutsu panus Eesti kirjandusse ja kultuuri on väga suur. Tema teosed kajastavad Eesti ühiskonna ja inimeste eluolu erinevates ajaperioodidest.

# data[].attributes.location_name
Kunda Lammasmägi, Aasa, Linnuse, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Kundast 4 kilomeetrit Kohala suunas asuv Lammasmägi on üks vanimaid inimasulapaiku Eestis. Asulakoht leiti 1886. Leidudest järeldus, et keskmise kiviaja küttide ja kalastajate asulas elati 8700-4950 eKr. Kui hiljem leiti mujal sarnase vormiga luuriistu, hakati seda mesoliitikumi kultuuri kõige rikkalikuma asukoha järgi nimetama Kunda kultuuriks. Tänapäeval on välja selgitatud, et Lammasmäe oli ennem saar ja selle ümber oli üsna suur järv. Endiselt järve saarelt on leitud umbes 3800 eset.

Täna meenutab endist asulat Lammasmäeks nimetatud rohtunud küngas.

# data[].attributes.location_name
Varangu Mõis, Varangu, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Varangu mõis oli 17. sajandil Liigvalla mõisast eraldunud mõis Järvamaal Koeru kihelkonnas. Mõis nimetati Wrangelite perekonna järgi. Tänapäeval asub kunagise mõisasüdame asukoht Väike-Maarja valla territooriumil Lääne-Viru maakonnas. Varaklassitsistlik peahoone ehitust alustati 1795. aastal ja arhitektiks peetakse Johann Heinrich Bartholomäus Walterit. Huvitav on see, et fassaadi kaunistused on välja tahutud peeneteralisest paekivist, mitte vormitud lubimördist. Mõis kuulus Eestimaa Rüütelkonna peamehele ja Eestimaa tsiviilkubernerile Paul von Benckendorffile ning viimane omanik oli paruniproua Amata von Schilling. Pärast 1919. aasta võõrandamist töötas mõisahoones kool ja hiljem metskond. 1970.–1980. aastatel seisid hoone tühjalt ja lagunesid tugevalt. 1990. aastate lõpus läks mõis eravaldusse ja seda hakati restaureerima.

# data[].attributes.body
Mustoja rand on veel üks viimaseid kohti ripsillaga. See rippsild on tähtis, kuna meil on häid mälestusi selle silla pealt alla hüpates ja rannas käimistes. See rand on näinud väga suuri liivalosse ja 1,5 meetrit sügavaid auke. Ranna juures oli veel väga vahva grillida, kuna siin käib üsna vähe rahvast, mis tekitab tunde nagu oleksid kuskil privaatses rannas.
Ranna juures on veel hea, et see pole väga kivine. Kui meri on madalam siis tekivad kaugemale väikesed liiva saared. Nende saarte peal oli vahva lastena mängida.
Üleüldiselt on see üks rahulikumaid randu. See rand on väga hea puhkamiseks kuumal suvepäeval.

# data[].attributes.body
1305. aastal anti sadama ehitusluba ja tollipunkt avati seal 1812. aastal. Sajandi esimesel poolel oli kaubavedu aktiivne, kuid see vähenes sajandi teises pooles, kuni tsemendivabrik lõpetas languse. Pärast Esimest maailmasõda ja kaubandusolude muutumist hakkas kaubavahetus uuesti langema ja 1940. aastal lõpetas sadam tegevuse. 1994. aastal taasavati Kunda sadam AS Kunda Nordic Tsementi poolt ning 2018. aasta lõpus müüdi see Baltic Maritime Logistics Group AS tütarettevõttele Kunda Sadam AS.

# data[].attributes.body
Kohtla kaevandusmuuseum on Ida- Virumaa üks kõige huvitavamaid paiku, kuna selles muuseumis saavad inimesed kiirkursuse mis näitab neile kaevandus süsteeme.
Meie jaoks on see üks huvitavamaid muuseume, kuna siin muuseomis näidatakse Eesti kaevandus süsteeme kust iga inimene võib õppida midagi huvitavat.

# data[].attributes.body
Palmse mõis asus Virumaal Kadrina kihelkonnas, tänapäeval Haljala vallas. Mõisal on ajalooline tähendus, sest keskajal kinkis Taani kuningas maa-alad tsistertslastele Tallinna Püha Mihkli nunnakloostri valduses. Mõis vahetas 1510. aastal omanikku, kui Bertram Junge müüs selle Nabala mõisa vastu ja teenis 7000 Riia marka vaheltkasu. Alates 1522. aastast läks Palmse mõis perekond Metztackenitele. Marcus Metztacken teenis Liivi sõja ajal hertsog Magnust, kuid hukkus Vigala linnuse püssirohukeldri plahvatuses. Tema poeg Arend Metztacken taastas mõisa pärast Altmargi rahu sõlmimist 1629. aastal ja oli ka Eestimaa rüütelkonna peamees. Mõisnikuna tegi ta ülemaailmse postiteenuse ja sõjast purustatud kirikute taastamise. Arend Dietrich Metztacken päris mõisa alaealisena ning reisis palju Euroopas. Pärast võitlust Taani vastu Skåne sõjas suri ta täpsusküti lasust.

# data[].attributes.location_name
Toolse ordulinnus, Toolse, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Toolse ordulinnus, mis tuntud ka kui Tolsburg, oli Eesti põhjapoolseim keskaegne ordulinnus. See ehitati 1471. aastal, et kaitsta Toolse sadamat mereröövlite eest ning toimis ka Toolse foogtkonna keskusena. Alates 2004. aastast on Toolse ordulinnuse varemed SA Virumaa Muuseumide koosseisus ja alates 2006. aastast on seal tehtud intensiivseid konserveerimistöid. Konserveeritud on väravatorni fassaadid, hoovide vahelised väravad, müürilõhed, läänetorni tõmbankrud ja müüripragude ning võlvlagi hüdroisolatsiooniga.

# data[].attributes.body
Sagadi mõisa ajalugu ulatub umbes 500 aastat tagasi. Tänapäeval on Sagadi mõisas mitu erinevat muuseumi, seal hulga ka hotell, restoran ja looduskool.
Meie jaoks on Sagadi mõis oluline punkt, sest me oleme siin väga palju käinud. Meil kõigil on erinevaid kogemusi mis on meie jaoks olulised.

# data[].attributes.location_name
Målestusmårk Virumaa vanimale rahvakoolile, Haljala, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Püstitatud autähis keskendub traditsioonilisele kooliõpetajale. Tänane Haljala kool kui Virumaa vanimkool võttis endale kohustuse hoida hariduselu, õpetajaskonna järjepidevust ning seost tuleviku ja mineviku vahel.
Idee autorid  rõhutavad autähise valmimise kõrval ühiskondliku diskussioon õpetajarolli üle, et avaneksid uued võimalused õpetajaameti tõstmiseks aukohale.
Põhjus miks me selle valisime on see, et tegemist on Eesti viienda õpetaja autähisega ja Lääne- Virumaa ainsa õpetajate autähisega.

# data[].attributes.location_name
Rakvere Keskväljak, Turu plats, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Keskajal nimetati Rakvere peaväljakut Turuplatsiks. Siin müüdi nii toitu kui ka käsitööd. Suvel ja sügisel peeti seal laatasid ning talvel jõulupidu, mil kõik linnaelanikud kogunesid sinna. Vanad hooned, mis siin asusid, hävitati Teise maailmasõja ajal. Selle asemele rajati 1950. aastatel stalinistlikule ajastule iseloomulikud hooned.

Oma praeguse kuju sai Rakvere Keskväljak 2004. aastal. Sellel viidi läbi suuremad ümberehitustööd, mille tulemusel valmisid originaalne purskkaev, jalgrattaga sõitva Arvo Pärdi monument ja bussipeatus. Platsile on iseloomulikud kollased laternakuplid, mis annavad sellele salapärase ja samas originaalse välimuse.

# data[].attributes.body
Kunda jõge tuntakse ka nimede järgi nagu Võhu jõgi, Põlula-, Sämi- ja Semmijõgi. Jõgi saab alguse 1,5 km Roela alevikust põhja pool Pandivere kõrgustiku idaserval ja suubub Kunda lahte Soome lahes, kuuludes Soome lahe vesikonda. Pikkus on 69 km ja valgala 530 km². See on Lääne-Viru pikim ja veerikkaim jõgi, mis moodustab Kundas sügava liivakivist seintega kanjoni.

# data[].attributes.location_name
Rakvere Linnus, Vallimägi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Linnuse asukohta on esmakordselt mainitud 13. sajandil. Selle sajandi teisel veerandil hakkasid taanlased Vallimäele lossi ehitama. Samal ajal ilmusid siia esimesed kivihooned, millest mõned on tänaseni säilinud.
Linnuse ehitamine jätkus erineval määral kuni 16. sajandini. Selleks ajaks ilmus linnuse põhjaossa konvendihoone ja ehitati kaks nurgatorni.
20. sajandi alguses viidi linnuse territooriumil läbi esimesed arheoloogilised uuringud. Kaevamised viidi siiski läbi amatöörlikult ja minimaalsete vahenditega. Alles Teise maailmasõja lõpus hakkasid spetsialistid kohapeal tööd tegema. Täpsemalt juhtus see aastatel 1959-1960. Pärast seda on lossi territooriumil veel mitu korda tehtud ulatuslikke teaduslikke töid.
Väljakaevamistel avastati palju huvitavaid esemeid, mis annavad aimu keskaegse lossi igapäevaelust. Leiti plaatide, naelte, relvade, noppade, nõud ja muude esemete fragmente, mis on nüüd eksponeeritud.

# data[].attributes.location_name
Rakvere Gümnaasiumi peahoone, Vabaduse, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere Vabaduse Kool on asutatud 1912 venekeelse Rakvere Poeglaste Gümnaasiumina. Rakvere Vabaduse Kool oli endine Rakvere Gümnaasium, mis asendati Rakvere Riigigümnaasiumiga. Kooli algusaastatel tegutses Rakvere Gümnaasium poisikoolina, kuid hiljem avati ka tüdrukutele mõeldud osakond. Sellest ajast peale on koolis toimunud pidev areng ja kasv, olles üheks oluliseks hariduskeskuseks Rakvere linnas ja selle ümbruses. Kooliüritused, nagu lõpuaktused ja vilistlaste kokkutulekud, on aastate jooksul muutunud oodatud sündmusteks, kus kohtuvad nii praegused õpilased kui ka endised vilistlased.

# data[].attributes.location_name
Vabadussõja mälestussammas, Lai tänav, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere Vabadussõja mälestussammas asub Rakvere linnas Eestis ja on pühendatud Vabadussõjas langenud Eesti sõdurite mälestusele. See on üks tuntumaid ja olulisemaid sõjamälestusmärke Eestis, mille avamiseks kogunesid 1928. aastal tuhanded inimesed üle kogu maa. Mälestussamba kujundas kuulus Eesti skulptor Amandus Adamson ja selle avamisel oli kohal ka president Konstantin Päts. Samba kõrgus on 16 meetrit ja sellel on pronksist võidusammas, mis kujutab Eesti Vabadussõja võitu Nõukogude Venemaa vastu 1918-1920. Mälestussamba baasist leiate pronksist reljeefid, mis kujutavad erinevaid stseene Vabadussõjast, sealhulgas relvastatud võitlejaid, haavatuid ja langenud sõdureid. Samba baasi esiküljel on ka sõjaväelaste mälestustahvel, mis loetleb sõdurid, kes on langenud Vabadussõjas Rakvere linna ja selle ümbruses.