# data[].attributes.headline
Слово "з-під" (або "із

# data[].attributes.body
Слово "з-під" (або "із-під") пишеться через дефіс, оскільки це складений прийменник, утворений поєднанням двох прийменників – "з" (із) та "під". Згідно з правилами українського правопису, такі складені прийменники, що починаються на "з-" або "із-", завжди пишуться через дефіс.

Приклади вживання:

"Тече вода з-під явора Яром на долину".

"З-під шолома спливало довге і густе, сивіюче вже волосся на його плечі".

"Бараболя.. витягає з-під тапчана батіг та полотняну торбу".

# data[].attributes.headline
Вживання великої букви у власних назвах 

# data[].attributes.subject
Вживання великої букви у власних назвах 

# data[].attributes.body
З великої букви пишуться власні назви – індивідуальні найменування людей, тварин, географічних об'єктів, астрономічних тіл, творів мистецтва, організацій, країн, тощо. Велика літера ставиться на початку слова або слів, що входять до складу такої назви.

Наприклад:

Ми сіли на лавку під вишнею, а перед нами за гомінким асфальтом, який пролягав трасою через село, у густих лозах і в глибоких берегах текла Вілія.

Білостінний собор в Острозі.

# data[].attributes.headline
Основні правила розділ

# data[].attributes.body
Основні правила розділових знаків при прямій мові

1. Слова автора + пряма мова

Після слів автора ставиться двокрапка, пряма мова береться у лапки.

А: " П".

2. Пряма мова + слова автора

Після прямої мови ставиться кома, знак питання, знак оклику або три крапки, далі тире і слова автора з малої літери.

"П ?/!/,/... "- а.

3. Слова автора всередині прямої мови

Слова автора відокремлюються двома тире.

"П "- а- "П".

4. Діалог

Кожна репліка з нового рядка, без лапок, тільки тире.

-репл.

-репл.

5. Розділові знаки всередині лапок

Ставляться за звичайними правилами: крапка, кома, знак питання, знак оклику, три крапки.

# data[].attributes.headline
Слово "з-під" (або "із-під") пишеться через дефіс, бо це складний прийменник, який утворений поєднанням прийменника "з" (або "із") та префіксально-значущого слова "під". Це правило поширюється на інші аналогічні складні прийменники, що починаються на "з" (або "із") та мають іншу значущу частину, наприклад, "з-за", "з-над", "з-поза". 

# data[].attributes.subject
Слово "з-під" (або "із-під") пишеться через дефіс, бо це складний прийменник, який утворений поєднанням прийменника "з" (або "із") та префіксально-значущого слова "під". Це правило поширюється на інші аналогічні складні прийменники, що починаються на "з" (або "із") та мають іншу значущу частину, наприклад, "з-за", "з-над", "з-поза". 

# data[].attributes.body
Приклади вживання:

Висунути стілець з-під столу.

Кіт вистрибнув з-під куща.

Він узяв аркуш з-під стопки паперів.

Квітка проросла з-під асфальту.

З-під вишні відкривався звабливий чарівний світ.

# data[].attributes.headline
Пишеться два НН, якщо прикметник утворюється від іменника з основою на -н (стіна — стінний) або має наголошені суфікси -енн- / -анн- (здоровенний).Пишеться один Н у випадках, коли твірна основа не закінчується на -н (дерево — дерев'яний) або суфікс не має наголосу (нежданий, шалений).                                     Приклади з однією н: звабливий, чарівний, дивні,                                                                          Приклади з нн:     білостінний               

# data[].attributes.subject
Пишеться два НН, якщо прикметник утворюється від іменника з основою на -н (стіна — стінний) або має наголошені суфікси -енн- / -анн- (здоровенний).Пишеться один Н у випадках, коли твірна основа не закінчується на -н (дерево — дерев'яний) або суфікс не має наголосу (нежданий, шалений).                                     Приклади з однією н: звабливий, чарівний, дивні,                                                                          Приклади з нн:     білостінний               

# data[].attributes.body
Прикладки, що є прикметниками:

Пишеться два НН, якщо прикметник утворюється від іменника з основою на -н (стіна — стінний) або має наголошені суфікси -енн- / -анн- (здоровенний).

Пишеться один Н у випадках, коли твірна основа не закінчується на -н (дерево — дерев'яний) або суфікс не має наголосу (нежданий, шалений).

Прикладки, що є іменниками:

У таких випадках немає правила подвоєння Н, оскільки це цілісне слово, що не належить до прикметників.

Якщо прикладка є загальною назвою, а в реченні стоїть після означуваного слова, вона може бути написана через дефіс (наприклад, дівчина-санітарка).

# data[].attributes.headline
Ненаголошені е и

# data[].attributes.subject
Ненаголошені е и

# data[].attributes.body
1. Усі наголошені голосні звуки вимовляємо чітко: л[é]бідь, в[и́]шня.

2. Ненаголошений [е] вимовляємо з наближенням до [и],
ненаголошений [и] — з наближенням до [е]:
л[еи]бíдка, в[ие]шнéвий.

3. Останній склад вимовляємо чітко, тому ненаголошені голосні в абсолютному кінці слова не мають наближення: мóв[и], зви́чн[е].

4. [о] ніколи не наближаємо до [а]: с[ó]л[о]дк[о].

5. Ненаголошений [о] перед складом із наголошеним [у́] або [ í ] вимовляємо наближеним до [у]— [оу]: п[оу]вíльний, с[оу]бí, д[оу]вíрливий.

Правильну вимову звуків регулює розділ мовознавчої науки орфоéпія. Назва походить від грецьких слів «правильний» і «мова, мовлення». Перевірити правильність вимови слова  можна в орфоепічному словнику. Порушення орфоепічних норм призводить до орфоепічних помилок.

# data[].attributes.headline
​Односкладні речення —

# data[].attributes.body
​Односкладні речення — це речення, що мають лише один головний член (або підмет, або присудок). Цей головний член є центром речення, що виражає його основний зміст.

# data[].attributes.attachment_link.title
Однорідні й неоднорідні означення - урок. Українська мова, 11 клас.

# data[].attributes.attachment_link.description
Урок з теми Однорідні й неоднорідні означення. Теоретичні матеріали, контрольні роботи та завдання Українська мова, 11 клас. МiйКлас - онлайн школа нового покоління.

# data[].attributes.headline
види односкладних речень 

# data[].attributes.subject
види односкладних речень 

# data[].attributes.body
Означено-особові

Дія виконується конкретною, означеною особою: я, ти, ми, ви. Особа легко відновлюється із закінчення дієслова-присудка.

Неозначено-особові

Дія виконується невизначеною, неозначеною особою або групою осіб. Часто використовуються для опису дій, що є загальновідомими або не потребують уточнення виконавця.

Узагальнено-особові

Дія стосується будь-якої особи, тобто має узагальнене значення. Зазвичай використовуються у прислів'ях, приказках, правилах.

Безособові

Дія або стан відбуваються незалежно від особи-виконавця. Часто описують явища природи, фізичний чи психічний стан людини. Головний член виражається безособовим дієсловом, неозначеною формою дієслова, прислівником або сполученням слів.

Називне

стверджує наявність пред-метів чи явищ.

# data[].attributes.headline
Не з дієсловами пишеть

# data[].attributes.body
Не з дієсловами пишеться здебільшого окремо

НЕ з дієсловами пишеться разом:

Якщо без не дієслово не вживається (не є частиною кореня)

В префіксі недо-, який вказує на неповноту дії