# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Підкопай

# data[].attributes.attachment_link.title
Миколаїв.ppt

# data[].attributes.headline
ВИНИКНЕННЯ І РОЗВИТОК МІСТА МИКОЛАЇВ

# data[].attributes.subject
ВИНИКНЕННЯ І РОЗВИТОК МІСТА МИКОЛАЇВ

# data[].attributes.attachment_link.title
Виникнення і розвиток міста Миколаїв

# data[].attributes.attachment_link.description
В роки Кримської війни Миколаїв був головною тиловою базою Чорноморського флоту. Через місто у Крим йшли військові частини, ополченці, тяглися безперервно обози з озброєнням, продовольством. В майстернях Адміралтейства виготовляли для захисту Севастополя мортирні верстати, гарматні лафети, артилерійські снаряди. Чотири екіпажі майстрових (близько 4000 чоловік) відправили до Криму для безпосередньої участі в обороні Севастополя.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Бібліотека-філія для юнацтва

# data[].attributes.attachment_link.title
Літературне турне Миколаєвом

# data[].attributes.headline
Літератори-краяни Миколаєвщини

# data[].attributes.subject
Літератори-краяни Миколаєвщини

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Підкопай

# data[].attributes.attachment_link.title
Літератори-кряни.pptx

# data[].attributes.headline
Природа Миколаєва

# data[].attributes.subject
Природа Миколаєва

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Николаевский Базар

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
82 километра. Такова протяженность Бугско-Днепровско-лиманского канала (БДЛК) - главной транспортной артерии, по которой ежедневно в порты и терминалы нашего города доставляются грузы.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
история николаева

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
история судостроения

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
корабли николаева

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
николаевский трамвай

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
мосты николаева

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
городские катакомбы николаева

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
подземный николаев

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
храмы николаевщины

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
речной транспорт

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
николаевский троллейбус

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
архитектура николаева

# data[].attributes.attachment_link.description
"Николаевский БазарЪ" - это сайт об истории Николаева, судостроения и флота, с которыми наш город неразрывно связан. О Николаевских катакомбах, городском транспорте, выдающихся людях Николаева. Это виртуальный музей в котором можно посмотреть и на открытки старого Николаева, и на продукцию предприятий города и просто пройтись по улицам Николаева в разные годы.

# data[].attributes.headline
Історія. Архітектура Миколаєва

# data[].attributes.subject
Історія. Архітектура Миколаєва

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Николаевский Базар

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Расследование загадочной судьбы знаменитого памятника на страницах нашего сайта.

ЧАСТЬ 1. Каким был памятник А.С. Грейгу.

Многие слышали о памятнике, многие видели отдельные его фото. Я постараюсь систематизировать все имеющиеся фотоматериалы, разобраться в его конструкции и выскажу разные версии его загадочного исчезновения.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
история николаева

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
история судостроения

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
корабли николаева

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
николаевский трамвай

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
мосты николаева

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
городские катакомбы николаева

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
подземный николаев

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
храмы николаевщины

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
речной транспорт

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
николаевский троллейбус

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
архитектура николаева

# data[].attributes.attachment_link.title
архитектура Николаева

# data[].attributes.attachment_link.description
"Николаевский БазарЪ" - это сайт об истории Николаева, судостроения и флота, с которыми наш город неразрывно связан. О Николаевских катакомбах, городском транспорте, выдающихся людях Николаева. Это виртуальный музей в котором можно посмотреть и на открытки старого Николаева, и на продукцию предприятий города и просто пройтись по улицам Николаева в разные годы.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сьогодні ми хочемо познайомити наших співвітчизників з основними туристичними принадами Миколаївщини. Хочеться наголосити, що більшість українців асоціюють цей регіон із пляжним відпочинком. Але насправді тут є чимало інших місць, де можна отримати позитивні емоції і неймовірне задоволення. Отож, до уваги подорожувальників - основні й найцікавіші локації нашого краю, де ви гарно проведете свою відпустку чи вихідні, оздоровитеся й отримаєте незабутні враження. Допоможе нам у цьому відомий миколаївський еколог, заслужений природоохоронець України та експерт із питань туризму Олег Михайлович Деркач.
На його думку, Миколаївська область має потужний рекреаційно-туристичний потенціал і природно-заповідний фонд, які здатні здивувати і розважити відпочивальників. Завдяки унікальному рельєфу та клімату сьогодні тут розвиваються багато різних видів туризму. Окрім відпочинку на піщаних пляжах Чорноморського узбережжя, тут можна займатися яхтингом, рафтингом, кайтингом, віндсерфінгом, велосипедними та пішими прогулянками, ходити на екскурсії до унікальних каньйонів, заповідників, знайомитися з неймовірно красивими куточками природи, вдихати цілющі аромати безкрайніх степів, і при цьому ще й розширювати свій кругозір і розвивати ерудицію.
СТОЛИЦЯ УКРАЇНСЬКОГО РАФТИНГУ

Олег Деркач

Село Мигія Первомайського району, що на північному заході Миколаївщини, називають столицею "українського рафтингу" і "маленькою Швейцарією". Цю почесну назву воно заслужило за велику кількість скелястих островів посеред Південного Бугу, річкових порогів, багату флору та фауну і неймовірно красиву природу.

Але Мигія - це не лише мальовниче село. Це одне з найвизначніших туристичних місць області й навіть усієї країни. Тут збереглися унікальні природні комплекси та об'єкти. На Мигійських порогах проводяться міжнародні змагання з плавання на байдарках і рафтах, адже тутешня байдарочна траса посідає друге місце в Україні за складністю сплаву. Наразі без перебільшення можна сказати, що це центр України з екстремальних туристичних розваг. Тут можна займатися рафтингом, водним слаломом, роуп-джампінгом тощо.

Мигійські пороги є частиною Національного природного парку "Бузький Гард", що займає територію понад 6 тисяч гектарів. Це вузький скелястий каньйон на річці Південний Буг. Він є найбільшим у степовій Україні, поділяється на верхній поріг - "Млиновий" і нижній, який отримав назву "Інтеграл" або "Червоні ворота".

Безумовно, рафтинг є родзинкою Мигії. Але останніми роками тут успішно розвиваються й інші напрями екстремальних розваг. Серед них роуп-джампінг, більш відомий в народі під назвою "тарзанка". Любителям пропонують стрибнути з мосту, висотою 35 метрів над річкою Південний Буг. Сам міст - у селі Іванівка, навколишні краєвиди якого теж зачаровують. Ще один вид розваг у Мигії пов'язаний з 500-метровим швидкісним спуском по крутонахиленому тросу (тролей) біля Чорного (родонового) озера.

Але Мигія славиться не лише своїми екстремальними розвагами. Це село має багату віковічну історію. Тут виявлено поселення епохи неоліту, бронзи (VI, II тисячоліття до н.е.), скіфського періоду (V-II ст. до н.е.) і черняхівської культури (II-VI ст. н.е.). На цій території побував давньогрецький історик Геродот. На початку XVIII сторіччя на місці теперішнього села було засновано запорозький зимівник.
"ГРАНД-КАНЬЙОН" У МІНІАТЮРІ - АКТОВО
Неподалік мигійських порогів є будівля парового млина, зведена ще у 1888 році. Його побудував місцевий поміщик Йосип Скаржинський - легенда півдня, патріарх степового лісорозведення.

Наступною туристично-рекреаційною зоною Миколаївщини, яка вабить до себе туристів, є Актовський каньйон. Він входить до списку семи природних чудес України і вважається однією з найстаріших євразійських ділянок суші. Його глибина досягає 50 метрів, а площа - близько 250 гектарів. Він є частиною регіонального ландшафтного парку "Гранітно-степове Побужжя" на території Вознесенського району.

Через свій ландшафт і оригінальну геологію Актовський каньйон є унікальним не тільки для України, а й для всієї Європи. Адже за своїм віком та геологічними показниками він нагадує "Гранд-каньйон" в Америці. Так, він менший за розмірами, але схожість дуже велика. Тут унікальна флора і фауна, ростуть ендеміки, серед яких гвоздика та мерингія бузька, гірський тюльпан та багато інших.

Актовський каньйон ще називають "Долиною диявола" або "Малим Кримом". І не дивно. Гранітні валуни, базальтові скелі, незаймані галявини з ковилою, величезні кам'яні брили, що нависають над рікою Мертвовод, таки справляють враження чогось надзвичайного. Тут ростуть майже зниклі рослини, водяться рідкісні тварини. Казкова краса скель, обривів, порослих схилів просто зачаровує. У каньйоні можна зустріти маленькі водоспади з кришталево чистою водою, яка вважається цілющою, змиває втому, додає сил. Тутешні місця полюбилися і скелелазам.
ЦЕНТР БУГОГАРДІВСЬКОЇ ПАЛАНКИ
Повітря в цій місцевості пахне не тільки травами. Воно буквально насичене легендами, таємницями та містикою. Ці камені оповиті ореолом загадок. Історики стверджують, що це дивовижне місце тривалий час використовували козаки-характерники - одні з найбільш таємничих персонажів українського козацтва.

Туристичній спільноті України добре відома назва "Бузький Гард". Це Національний природний парк, який розташувався на території п'яти районів Миколаївщини. Але далеко не всі знають, що ця назва пішла від урочища Гард на березі Південного Бугу поблизу міста Южноукраїнська, воно тісно пов'язане з історією запорозького козацтва. Тут майже три століття був центр Бугогардівської паланки.

Сьогодні урочище є своєрідною природною лабораторією, де можна побачити ті ландшафти і природні умови, у яких відбувалися становлення й розвиток українського козацтва протягом XVI-XVIII століть.

Урочище Гард - це глибокий вузький каньйон з крутими скелястими берегами. Поміж його гранітних брил тече Південний Буг, утворюючи тут один із найбільших порогів - завдовжки понад пів кілометра. З лівого берега нависають три величезні скелі з поетичними назвами - Сова, Брама і Пугач. Разом усі ці об'єкти утворюють величний кам'яний ансамбль. На верхніх ярусах урочища, де висота скель сягає 40-50 метрів, панує степова рослинність. Нижній ярус оповитий заростями карликового дуба, клена татарського і численних чагарників.

Крім мальовничих природних краєвидів, Гард цікавий своїм історичним минулим. Тут сталося багато подій, пов'язаних із козацтвом й оспіваних у численних народних переказах і легендах.

Урочище Гард також є одним із центрів скелелазіння України, де клуби з усієї країни проводять різного роду чемпіонати, змагання та фестивалі.

На стрімких щитах скелі Брама проходять маршрути з категоріями складності від IV до VII. Найскладніші з них мають категорії VII-a та VII-б і називаються "Дракон" і "Табу". Також можна полазити на кам'яних брилах скелі Пугач.
"МИКОЛАЇВСЬКІ БАГАМИ"
Крім того, більш привабливого місця для катання на велосипеді, аніж урочище Гард, годі й шукати. Його огортає мереживо мальовничих ґрунтових доріг, які з'єднують між собою пороги, балки і скелі, що ведуть до просторих терас із оглядовими майданчиками. Звідси відкриваються чудові пейзажі з видом на могутні скелі, Сокурову балку або "Ворота Гарда", як її називали ще козаки.

Це місце вважається найбільш незайманим і одним із найкрасивіших та найзагадковіших на Миколаївщині. Йдеться про півострів Кінбурнська коса, який поціновувачі прозвали "Миколаївськими Багамами". 23 кілометри незабудованого морського узбережжя зі сліпучо-білим дніпровським піском. Не дивно, що створений тут у 2009 році Національний природний парк назвали поетично - "Білобережжя Святослава".

А ще - це одне з найулюбленіших місць відпочинку мешканців України і навіть зарубіжжя. Його приголомшлива природа і багата історія запрошують провести тут свої вихідні й відпустку. Кінбурнська коса зачаровує своєю первозданністю, вона досі зберігає таємниці древніх цивілізацій, які населяли півострів із давніх-давен. З одного боку, коса омивається прісними водами Дніпро-Бузького лиману, з іншого - солоними водами Чорного моря. Тільки на самому краю коси ви однією ногою зможете стояти в Чорному морі, а другою - у лимані.

Звичайно, перше, задля чого сюди приїжджають люди, - це відпочинок на морі. Багатокілометрові напівпорожні пляжі й справжня морська вода. А ще це край озер. Тут їх налічується близько 400: прісні, солоні, солеродні, кефалові та багато інших.

Одним із місцевих чудес природи вважається Волижин ліс - найбільший лісовий масив на пониззі Дніпра, який є залишком стародавніх лісів, що росли тут раніше. Саме тут росте найстаріше дерево Миколаївщини - 500-літній дуб.

А ще тут милує око найбільше в Європі дике поле орхідей, розташоване недалеко від села Покровка. Це 90 гектарів краси й ароматів.

Крім того, Кінбурн - теж місце з багатою історією. Колись це був острів, облюбований стародавніми греками. Одна з легенд оповідає про амазонок, які жили тут за законами матріархату і приносили в жертву чоловіків, поки їх не переміг Геракл. Інша розказує про заховані на півострові скарби скіфів.

Пізніше, за часів Київської Русі, тут проходив головний торговий шлях "З варяг у греки", який пов'язував Балтію і Скандинавські країни з Причорноморськими.
МІСЦЕ, ЯКЕ ПРИНОСИТЬ ЩАСТЯ
За часів козацької доби з боку лиману на Кінбурнській косі розташовувався центр Прогноївської паланки Запорозької Січі, яка виконувала роль козацького порту.

Поблизу села Парутине в Очаківському районі збереглися залишки давньогрецького міста, яке проіснувало тисячу років - з другої чверті VI століття до нашої ери до 70-х років IV століття нашої ери. Це стародавня держава античної доби - Ольвія. Вже багато десятиріч вона притягує до себе численних поціновувачів історії й заслужено вважається перлиною серед туристичних об'єктів Миколаївщини і всієї України.

Ольвія - найцікавіший і найбільший археологічний об'єкт в Україні, справжній рай для любителів старовини. Величезний поліс Античної Греції на краю Ойкумени, за межами якої, в уявленні стародавніх греків, були лише вічна темрява і царство хаосу. Нині, після окупації Росією Криму, на території України античних полісів залишилось лише два - Ольвія і Тіра.

Ольвія як місто-держава проіснувала біля тисячі років. Її заснували вихідці з давньогрецького міста Мілєта (рештки якого нині є на території Туреччини).

Сьогодні "Ольвія" - це історико-археологічний заповідник Національної академії наук України, заснований ще в 1926 році. За цей час у результаті наукових досліджень було розкопано біля п'яти гектарів його території. Археологам пощастило відкрити два теменоси - священні ділянки із залишками храмів і вівтарів, центральну площу міста - агору з навколишніми спорудами. А ще будинок суду, житлові квартали і оборонні стіни. Заповідник щорічно відвідує десятки тисяч туристів. Назва Ольвія означає щаслива. Засновники міста вірили, що вона принесе їм щастя, достаток і захист від варварів.

ЛИМАН З ОКЕАНІЧНОЮ СОЛОНІСТЮ. В ІНДСЕРФІНГ ТА НАПІВДИКІ ПЛЯЖІ
Тут є наукова бібліотека, фонди археологічних матеріалів (понад 50 тисяч одиниць зберігання), експозиція архітектурно-будівельних залишків античної доби. Тут експонуються рештки житлових кварталів, Західного та Центрального теменосів, поховальних склепів тощо. У місцевому музеї також зібрані цікаві експозиції. Це монети, як круглі, так і в формі дельфінів, культові фігурки, прикраси. Особливо багато різноманітного посуду.

На заході Миколаївщини є найбільша водойма північного Причорномор'я - Тилігульський лиман. Його довжина сягає 60 км, ширина 4,5 км. Це ще й найглибша закрита водойма регіону - понад 20 метрів. Але унікальність Тилігулу в тому, що його вода має океанічну солоність - 30-32 проміле, тоді коли у Чорному морі цей показник досягає тільки 17-18. Це чи не найвагоміший аргумент нинішнього сезону, адже МОЗ України визнав солону воду в комплексі з яскравим сонцем чудовим засобом проти коронавірусу.

На Тилігульському лимані стали традиційними пляжний відпочинок, аматорська риболовля, полювання, прогулянки на човнах і пішохідні, пізнавальні екскурсії, і звичайно ж, спостереження за птахами. До речі, цієї весни тут уперше за багато років було помічено рожевих фламінго.

Тут розташований однойменний регіональний ландшафтний парк і є всі умови для туризму й відпочинку. Сьогодні Регіональний ландшафтний парк "Тилігульський" підтримує функціонування чотирьох рекреаційних пунктів на чотирьох косах. Найбільш придатними для цих цілей є Атаманська, Анатолівська та Червоноукраїнська.

Багатьох відпочивальників приваблює тутешня дика природа, незаймані береги, малолюдні пляжі. І все це за 80 км від Миколаєва!

КОБЛЕВО: Й НА МОРІ ПОБУВАТИ, І ВИНО ПРОДЕГУСТУВАТИ
Це місце вже давно облюбували й любителі таких популярних видів спорту як кайтинг та віндсерфінг. Саме піщані коси біля села Червоноукраїнка є визнаним в Україні центром розвитку цих екстремальних видів спорту.

Враховуючи високу естетичну та пізнавальну цінність природних ландшафтів Тилігульського лиману та наявність багатьох археологічних пам'яток, у межах заповідного об'єкту прокладено низку туристичних маршрутів і екологічних стежок.

Як ми вже казали, перше, з чим асоціюється туристична Миколаївщина сьогодні, - це відпочинок на Чорному морі. В області налічується понад 200 оздоровчих закладів різного типу, які щорічно, за неофіційними даними, приймають до одного мільйона туристів. На побережжі сонце світить з квітня по жовтень - 150-160 днів, середня температура повітря в цей період становить 26 градусів тепла.

Найбільш популярним місцем є зона відпочинку Коблево. Її пляжі розтяглися приблизно на 7 кілометрів уздовж Чорноморського узбережжя. Особливістю цього місця є гармонійне поєднання ласкавого сонця, моря, аромату степових трав і наявність багаторічного соснового бору. Тут багато пансіонатів і баз відпочинку різного ступеню комфорту. Однією з переваг Коблево є відсутність промислової зони і приватного сектора.

Тутешні природні умови сприятливі для відпочинку з дітьми: тут досить пологе морське дно та море, яке швидко прогрівається. Є чудовий аквапарк.

Але Коблево - це не тільки курортна зона, а й найвідоміший в Україні центр із замкнутим циклом виробництва вина. Це місце буквально оточене виноградниками. Отож відпочинок тут буде неповним без дегустації місцевих вин на одному з провідних виноробних підприємств Причорномор'я - ВАТ "Коблево". Сюди можна приїхати на екскурсію й побачити повний процес виготовлення вин: від збору винограду до розливу в пляшки.
КЛІМАТИЧНИЙ КУРОРТ З ТЕПЛИМ МОРЕМ ТА "ТУРЕЦЬКИМ" МИНУЛИМ

За кілька кілометрів від Коблево є ще одна оздоровча зона відпочинку, яка розташувалася в екологічно чистій місцевості на пологих піщаних пляжах затишної бухти Чорного моря. Це селище Рибаківка. Приємному і комфортному відпочинку тут сприяє розвинена рекреаційно-туристична інфраструктура. До послуг відпочивальників - велика кількість баз відпочинку, затишних ресторанів і кафе, водні атракціони на березі моря.

Ще одне улюблене багатьма місце відпочинку - Очаків, відомий кліматичний курорт із теплим морем, розвиненою туристичною й курортною інфраструктурою, багатими ресурсами мінеральних вод і лікувальних грязей. Гостей міста з радістю зустрічають більше сотні оздоровчих установ, теплі води моря і лиману, цілюще повітря, наповнене ароматами степових трав, піщані пляжі й мілководні затоки.

Тут також є аквапарк із живописним видом на море. Комплекс складається з захопливих водних забав - гірки, басейни, дитячі атракціони, бари та багато іншого.

А ще це невелике затишне місто, що розкинулося на злитті Чорного моря і Дніпро-Бузького лиману, багате історією. Ще в VI столітті до н.е. неподалік міста виникали грецькі поселення. Перша ж очаківська фортеця була споруджена в 1415 році Великим князем Литовським Вітовтом для захисту від татарських набігів. На місці литовського Дашіва в 1492 році кримським ханом Менглі-Гіреєм було засновано нову фортецю. Спочатку вона називалася Кара-Кермен (Чорна фортеця). Пізніше, на початку XVI століття, татари підпали під владу Туреччини, й фортеця отримала назву на турецький лад - Ачі-Кале. З часом ця назва в російській мові трансформувалася в Очаків.

З історією Очакова пов'язане ім'я козацького ватажка Семена Палія - керівника вдалого набігу на Очаків запорожців у 1690 році. Докладніше про історію міста можна дізнатися, побувавши у військово-історичному музеї ім. Суворова і побачити неперевершені морські пейзажі пензля Судковського, представлені в художньому музеї його імені.

Також неподалік Очакова знаходиться легендарний острів Березань (він же острів Борисфен, Буян, лейтенанта Шмідта). Туди організовуються морські прогулянки на катері з відвідуванням залишків військових укріплень, місця страти лейтенанта Шмідта і найдавнішого грецького поселення на території Північного Причорномор'я.

Отож, хто ще досі сумнівається у виборі місця відпочинку, є чудова нагода пізнати Миколаївщину з її живописною природою і багатим історичним минулим.

# data[].attributes.attachment_link.title
Миколаївщина: топ-8 найкрутіших локацій туристичного сезону-2020

# data[].attributes.attachment_link.description
Сьогодні ми хочемо познайомити наших співвітчизників з основними туристичними принадами Миколаївщини. Хочеться наголосити, що більшість українців асоціюють цей регіон із пляжним відпочинком. Але насправді тут є чимало інших місць, де можна отримати позитивні емоції і неймовірне задоволення. Отож, до уваги подорожувальників - основні й найцікавіші локації нашого краю, де ви гарно проведете свою відпустку чи вихідні, оздоровитеся й отримаєте незабутні враження.

# data[].attributes.headline
Стежками Миколаївщини( туристичні маршрути)

# data[].attributes.subject
Стежками Миколаївщини( туристичні маршрути)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Стежками Миколаївщини( туристичні маршрути)

"Місто на Інгулі або легенди і таємниці старого Миколаєва"
Автобусно-пішохідна екскурсія по місту. На перший погляд - місто, як місто: суднобудівельні заводи, мости, причали, паркі. А якщо пройтися по старих вулицях, то можна упертися в кріпосну стіну. Звідки фортеця? Для чого і хто будував її в степах в кінці XVIII в.? А провали в старих льохах і прямо посередині вулиць - це не вади містобудування, а всього-лише. загадкові, багатокілометрові, таємничі катакомби. Хто будував їх і навіщо, і свідками яких історій були кам'яні зведення? І золота карета, і клади яничар, і староєгипетський храм під стародавнім курганом, і багато що - багато що інше оживе у Вашій уяві.
Під час екскурсії Ви відвідаєте відомий музей Суднобудування і флоту.
Проводи групи.

"Мармурові ангели печалі"
Пішохідна екскурсія. На старому Миколаївському некрополі, серед хащ бузку видніються мармурові особи ангелів. А нижче - склепи, каплиці, могили. У них наші предки миколаївці. Адмірали і генерали, градоначальники і композитори, художники і артисти, кадети, корнети, поручики. І під кожною могильною плитою - своє життя.
Некрополь - в перекладі із старогрецького - місто мертвих. Він ровесник нашого міста. Найстаріше поховання 1808 року - це могила грецького архієпископа Захара Петропуло. А поряд могили російських адміралів, учасників російсько-турецьких і Кримської війни, педагогів, лікарів, священиків миколаївських храмів. Уздовж стежин височіють пам'ятники почесним громадянам міста, статським радникам, міщанам, військовим. Біля церкви Всіх святих (1808 р.) - каплиця, в якій похоронені члени сім'ї Аркасів і один із засновників нашого міста М.Л. Фалєєв. Поряд під чорним мармуровим пам'ятників - могила героя битви бригу "Меркурія" з двома турецькими кораблями (1829 року) - А.І. Казарського. Трохи далі - барельєф на пам'ятниках артиста Імператорських театрів В. Лоськутова-максимова (1898 р.) і засновника церкви пастора Іоганна Поділу (1853 р.), засновника краєзнавчого музею С.І. Гайдученко (1922 р.) і каплиця ініціатора створення Харківського університету В.Н. Казарського.
Можна поклонитися могилам відомих музикантів - Г.Ф. Манілова і А.П. Погодаєва, оглянути місця поховань іноземців уродженців Франції, Німеччини, Польщі.

"Таємниці Миколаївських церков"
Автобусно-пішохідна екскурсія. До 1917 року в нашому місті було 45 церков. Серед них - православні церкви, католицький костьол, лютеранська кирха, єврейські синагоги. У храмах Миколаєва можна побачити чудотворні ікони і старовинні іконостаси, постояти у могил засновників церков (вони похоронені в підвалах храмів), помилуватися розписами стін у відроджуваних соборах.
...Декілька років тому в підвалі однієї з церков була виявлена труна: скелет жінки із залишками одягу, рука стискає хрест, зав'явший букет з квітів. Хто вона і чому її поховали в глибокому підвалі?
...В період руйнування храмів земля часто осідала під ногами людей і відкривалися таємничі підземні ходи. Куди вони ведуть? Навіщо храми будували над нами? Що було виявлене там, внизу?
...При ремонті храму на одній з ікон відмітили кульові отвори. У кого піднялася рука на святиню? І чому засновник католицького костьолу заповідав поховати себе в катакомбі під храмом? І як святий Микола врятував наше місто під час війни - все це Ви побачите і почуєте на екскурсії.

"Місто кам'яних левів"
Мало знайдеться в Миколаєві вулиць, де б не зберігся хоча б один будинок із зображенням лева, величаві і вискалені, благородні і поблажливі, вони дивляться на нас вже третє сторіччя. Колись вони прикрашали парадний вхід в будинок знаменитих Аркасів: ця династія з Греції подарувала місту за всі роки його існування адміралів, педагогів, археологів, істориків і навіть композитора. Микола Миколайович Аркасов є автором і опери "Катерина" (по мотивах поеми Т.Г.Шевченко) і чудової книги "Історія України-Русі". Звідки узялися кам'яні леви на головній площі і взагалі - чому Цареві звірів сподобалося в м. Миколаєві? Про це Ви дізнаєтеся під час автобусно-пішохідної екскурсії по м. Миколаєву.

"Будинок Дерібаса в Миколаєві або іноземці на берегах Інгулу"
Автобусно-пішохідна екскурсія. Всі знають: головна вулиця в Одесі - Дерібасівська, а морський порт одесити назвали на честь Деволана. І палац на Приморському бульварі належав графові Воронцову. Може досить про Одесу? А якщо ми покажемо Вам будинок Дерібаса у нас, і місця, де жили і працювали консули з 12 країн світу?! І не забудемо при цьому про адміралів А.С.Грейга, фон Глазенапе, графа Тотлебене і маркізу де Траверсі. А ще розповімо про знаменитих німецьких лікарів і англійських садівників і про многих-многих інших. І уявите, що Миколаїв - це не "маленька Європа"!
"Дореволюційні мільйонери Миколаєва"
Автобусно-пішохідна екскурсія по місту. Всі чули про одеського підпільного мільйонера Корейко. Всі люблять слухати про багатство і тим більше хочуть самі стати мільйонерами. А до революції вони - таки були у нас! І багато! Навіть одна з вулиць називалася "Банківською". А таємні валютні операції, а шикарні махінації, а які пограбування і банків і ювелірів, і багатих мадам! Якщо Ви ще не мільйонер - так послухайте за інших!

"Рафтінг на бугських порогах"
Переїзд в с.Мигія.
Екскурсія по ландшафтному парку, біосферному заповіднику "Гранітно-степове Побужжя" - вас чекає знайомство з пам'ятниками і подіями періоду Запорізької Січі: козацькі зимовники, кам'яні хрести на могилах запорожців, історії і легенди краю.
Переїзд до місця сплаву. Освоєння навиків техніки і тактики сплаву. Спуск на рафті (надувне безкаркасне судно) у супроводі досвідчених інструкторів. Проходження порогів і шивер.
Після сплаву, на облаштованій лісовій поляні, вас чекає справжній козацький обід.
Відпочинок, купання, катання на конях і інші задоволення.
Повернення в м. Миколаїв.
Проводи групи.

"Заповідна Вознесенщина"
Виїзд з Миколаєва.
Прибуття в г . Вознесенськ . Оглядова екскурсія по місту з відвідинами: парка ім. М.Островського, де розташована визначна пам'ятка історії і архітектури, так звана Ротонда, яка була побудована до приїзду Миколи І у 1837 г; православного храму княгині Ольги; історичного місця на виїзді з міста Вознесенська де був застрелений Мойша-Яков Вольфович Вінницький, тобто легендарний Мішка Япончик.
Переїзд в с. Актовий. Екскурсія по каньйону: Арбузінський каньйон, "Сплюндрований рай". Піша прогулянка по Актовському каньйону. Каньйон - це провал серед голого степу, гранітна пропасти в кристалічному щиті, на дні якої дзюрчить річка Мертвовод.
Переїзд в Трикратськй ліс. Він складається з двох урочищ: "Васильова пасіка" і "Лабіринт", цей ліс був посаджений в 70-х роках ХІХ століття графом В.П. Скаржинським. Густа гущавина, нагромадження скель, потоки з холодною кристально чистою водою роблять це місце казково прекрасним. Пішохідна екскурсія по лісу.
Відпочинок, пікнік під дубом.
Виїзд до Миколаєва.

"Подорож по "Савані"
Виїзд з Миколаєва.
Прибуття на страусину ферму "Савана" с.Ставки. Вас чекає дивовижна розповідь про світ африканських страусів, ви зможете побачити повний цикл розвитку страуса від яйця в інкубаторі до дорослого птаха. Також на території ферми, в безпосередній близькості від птахів, знаходиться поле для міні-гольфу, гра в який доставить масу задоволення і дітям, і дорослим.
Вільний час - фотографії на пам'ять, придбання сувенірів, відпочинок.
Від'їзд до Миколаєва.

"Диво степу" на берегах Інгулу"
(Свято-михайлівський (Пелагеївський) жіночий монастир)

Виїзд з Миколаєва.
Приїзд в с.Пелагеївку. Ви відвідаєте найвеличніший і самий багатостраждальний Храм в наший області, зведений ІсідоромДуріліним на згадку про свою улюблену дружину Пелагею, раптово і трагічно втраченою.
Славу йому склали дивовижна історія, унікальна архітектура, неповторна природа. У монастирі знаходяться дві чудотворні ікони: ікона Володимирської Божої Матері - мироточила двічі в 2000-му і 2004 року, ікона XVI сторіччя із зображенням страждань Ісуса Христа, пошкоджена часом, почала проявляти раніше не видимі для людського ока деталі малюнка.
Екскурсія по регіонально-ландшафтному парку "Приінгульський".
Від'їзд до Миколаєва.

Очаків і легендарна Ольвія
Виїзд з Миколаєва.
Приїзд в національний історико-археологічний заповідник "Ольвія". Місто стародавніх греків чекає Вас через 2,5 тисяч років. Вузькі вулиці і будиночки, храми, музей, склепи, води лиману - хороший рецепт для щастя.
Обід (сухий пайок).
Переїзд в м. Очаків. Оглядова екскурсія по місту по вулицях якого ось вже 700 років ходять люди. Це в нім знаходилася фортеця імперії Османа, це тут розвернулася битва за вигнання турок в грудні 1788 року під керівництвом А.В.Суворова. І сьогодні ще видно рови фортеці, а на місці стародавньої мечеті - православний храм. Відвідини музею ім. Судковського.
Від'їзд до Миколаєва.

"Дорогами військової слави"
Виїзд групи з Миколаєва.
Переїзд в музей ракетних військ стратегічного призначення.
На території бази Ви побачите зразки ракетних двигунів, автомобілі-ракетовози, паливозаправники для ракетного палива, макет ядерної боєголовки, а також ракети Р-12 (та сама, що зіграла ключову роль в Карибській кризі 1961 року) і РС-20 В (SS-18 "Satan"). У казармовому приміщенні Ви ознайомитеся з побутом воїнів-ракетників, Вам розповідять про запуски міжконтинентальних балістичних ракет (МБР), а також познайомлять з етапами бойового шляху 46-ої ракетної дивізії.
Від'їзд.
Відвідини музею бойової техніки просто неба - м. Южноукраїнськ.
Повернення до Миколаєва.

"Екологічний та барвистий Південний Буг"
Річка Південний Буг, долина якої утворює гранітний каньйон з висотою скель до 50-ти метрів, включає безліч живописних островів, порогів, багатий рослинний світ і входять в Національний природний ландшафтний парк "Бузький Гард". На території парку росте 900 видів рослин, 48 з них охороняється Законом, 24 - внесені в друге видання Червоної книги України, 4 - в Європейський Червоний список рослин і тварин. Екскурсія буде цікава для всіх, хто хоче спробувати екстремальні види туризму, річка Південний Буг представляє особливе значення - тут залишилися пороги в їх первинному вигляді (сплав на байдарках і катамаранах), а також є гранітний каньйон завглибшки близько 80 метрів (прекрасне місце для заняття альпінізмом).

Екскурсія по Гранітно-Степовому Побужжю
Маршрут бере початок на в'їзді в село Мигія біля затопленого кар'єру, пролягає через річкові схили до оглядового майданчика і спускається вниз по схилу до річки Південний Буг, де знаходиться обладнане місце відпочинку. Вздовж русла річки Південний Буг можна спостерігати річкові схили, на яких представлені типові степові, лісостепові, наскельні види рослин та види, занесені до Червоної книги. Прибережно-водна рослинність річки відіграє важливу роль в очищенні води від забруднення: через зарості водно-болотних рослин відбувається механічна фільтрація (осадження) мінеральних часток. Річка завжди приваблює нас своєю прохолодою, затишком та ліричною красою краєвидів. Тут група екскурсантів розміщується для відпочинку на обладнаній галявині. Після відпочинку група рухається до місця стоянки автотранспорту.

Мальовничими берегами Південного Бугу
Весь маршрут екскурсії пролягає по території національного природного парку „Бузький Гард". Навпроти старту знаходиться острів „Великий Мигійський (Садовий, Болгарський)". Далі можна побачити острів „Кінський (Зміїний)". Зліва від нього знаходиться поріг „Інтеграл", а прямо - „Червоні ворота". Рух продовжується повз острови „Зелений", „Щурів", „Ониськів". Далі на шляху знаходиться острів „Вільховий", де знаходиться і „Вільхова" скеля, що височіє з лівого берегу річки. Далі на шляху посеред річки виникає величезний камінь - скеля „Слон", а з лівого берегу до нього прилягає плаский камінь „Крокодил", утворюючи тиху затоку, зручне місце для відпочинку та купання. На останньому відрізку маршруту течія спокійна, русло розділяється на два рукави островом, який потрібно оминати, рухаючись праворуч. На лівому березі річки закінчується маршрут.

Трикрати
Село Трикрати - одне з найстаріших сіл Вознесенського району, яке започаткував граф В.П.Скаржинський, отримавши землі в своє володіння. Віктор Скаржинський на території села став розбивати сади, щоб розтопити серце коханої, порадувати, здивувати, захопити, які пізніше перетворилися в Трикратський ліс. Кожне деревце, кожна травинка були посаджені Скаржинським з величезною любов'ю до своєї жінки, тому в лісі відчуваються добрі, теплі і позитивні відчуття.
Недалеко від села Трикрати знаходиться Актовський каньйон (Малий Крим) - унікальний природний комплекс лісової та водної екосистеми у поєднанні з величчю скель та гранітних валунів. Глибокий каньйон і долина славиться не тільки своїм вражаючим тваринним і рослинним світом, а й прекрасними пейзажами, створеними природою. Тут ви можете побачити Камінь Диявола, Мармурове поле, Долини конвалій і тюльпанів, підземне джерело, що плаче і Печеру стародавньої людини. Кожен може знайти стародавній камінчик на пам'ять: вони тут розсипані, як дорогоцінні скарби. А той, хто знайде з наскрізним отвором - не буде хворіти, не буде бояться життєвих випробувань. І буде щасливою людиною. Адже і земля тут, і каміння особливі.

# data[].attributes.attachment_link.title
Стежками Миколаївщини( туристичні маршрути)

# data[].attributes.attachment_link.description
"Місто на Інгулі або легенди і таємниці старого Миколаєва" Автобусно-пішохідна екскурсія по місту. На перший погляд - місто, як місто: суднобудівельні заводи, мости, причали, паркі. А якщо пройтися по старих вулицях, то можна упертися в кріпосну стіну. Звідки фортеця? Для чого і хто будував її в степах в кінці XVIII в.?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Владимир Иванов

# data[].attributes.attachment_link.title
Николаевский зоопарк, Украина

# data[].attributes.headline
Миколаївський ЗООПАРК. Пізнавальний розвиток. Відео для дітей про диких тварин. Дикі тварини.

# data[].attributes.subject
Миколаївський ЗООПАРК. Пізнавальний розвиток. Відео для дітей про диких тварин. Дикі тварини.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вероника Леус

# data[].attributes.attachment_link.title
Миколаївський ЗООПАРК. Пізнавальний розвиток. Відео для дітей про диких тварин.  Дикі тварини.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Архитектура Николаева

# data[].attributes.attachment_link.title
Архитектура Николаева

# data[].attributes.attachment_link.description
Каталог самых примечательных зданий Старого Николаева

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
" Николаев литературный" - международный литературный интернет-журнал писателей России, Украины, Канады, Израиля и ряда других стран, в которых сегодня живут те, кто родился или жил в Николаеве - нашем замечательном южном городе на берегах Буга и Ингула. Основные направления журнала: современная и историческая проза, поэзия, журналистика, произведения в жанре юмора и сатиры, детская литература, библиотечное дело и книгоиздательство - словом всё то, что имеет отношение к творчеству, литературе и писательской деятельности. Далее...

Между прочим! В октябре 2019 года наш журнал читали 3744 раза читатели из 43 стран мира... . А всего за 7 лет существования нашего издания (с сентября 2012 г.) нас читали более 650 тысяч раз читатели из 131 страны мира (ссылка)
Стихотворение дня от николаевских поэтов
Осень на Сухом Фонтане...

Нынче осень привычно уныла,
Обрывая листву с тополей -
Ты, конечно, давно позабыла
Тишину этих старых аллей.
Там сегодня лишь ветер с лимана
Одиноко играет листвой,
Где под сенью Сухого Фонтана
Мы когда-то бродили с тобой.

А сегодня насмешница-память
Мне зачем-то напомнила вдруг,
Как мечтали мы переупрямить
Предсказателей наших разлук!
Мы над ними смеялись беспечно
И спешили сюда как домой,
Словно эти аллеи навечно
Нам дарованы будут с тобой.

Ах, как время безудержно тает
В череде убегающих дней -
Мне сегодня и впрямь не хватает
Тишины этих старых аллей,
Там, где в сером осеннем тумане
Наши давние встречи с тобой
На Сухом опустевшем Фонтане
Заметает опавшей листвой...

# data[].attributes.attachment_link.title
- Литературный Николаев

# data[].attributes.attachment_link.description
" Николаев литературный" - международный литературный интернет-журнал писателей России, Украины, Канады, Израиля и ряда других стран, в которых сегодня живут те, кто родился или жил в Николаеве - нашем замечательном южном городе на берегах Буга и Ингула.

# data[].attributes.headline
Видатні постатті нашого міста

# data[].attributes.subject
Видатні постатті нашого міста

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Видатні особи Миколаївщини

Кожна людина на землі залишає певний слід: в пам'яті друзів і людей, з якими вона спілкувалась, в конкретних справах, які встигла зробити для рідного міста, для співвітчизників. Саме така пам'ять про конкретних людей і їх справи і допомагає виховувати шанобливе ставлення до своїх предків, їх звершень. У Миколаєві багато пам'ятників і меморіальних дошок, які вшановують пам'ять вчених, громадських діячів, письменників, художників і композиторів, чиє життя і творчість пов'язані з нашим містом.
Пам'ятний знак і меморіальна дошка Миколі Аркасу
Микола Миколайович Аркас - композитор, літератор, педагог, фольклорист, громадський діяч, автор першої популярної історії України, виданої українською мовою, автор першої опери за сюжетом Тараса Шевченка, засновник миколаївського товариства "Просвіта".

Усе життя М. Аркаса тісно пов'язане з Миколаєвом.

27 жовтня 1992 року на місці Аркасівського будинку, біля Будинку творчості учнів по вулиці Адміральській, встановлено пам'ятний знак - мідну стелу з барельєфом Миколи Аркаса.

Автори монумента - В. Федорук, А. Бондаренко.

У жовтні 2002 року на будинку, де народився Микола Аркас (вул. Нікольська, №13), урочисто відкрито меморіальну дошку.

Автор: Юрій Макушин.

На міському кладовищі в 1881 році споруджена будівля-склеп витонченої архітектури в стилі італійського ренесансу. Тут покояться останки Миколи Миколайовича Аркаса - видатного українського історика, композитора, автора опери "Катерина". У 1930 році сюди перенесли останки засновника Миколаєва і верфі на Інгулі бригадира Михайла Леонтійовича Фалєєва (помер в 1792 році). Усередині будівлі укріплені три меморіальні дошки.

У жовтні 2001 року в урочистій обстановці відбулося церковне освячення відремонтованої каплиці сімейства Аркасів - одної з видатних пам'яток історії міста Миколаєва.
Література:
Микола Аркас(1853 - 1909): біографія // Література рідного краю: письменники Миколаївщини: посібник - хрестоматія. - Миколаїв, 2003. - С. 18 - 23.

Умеренков А. Корабелы живут над Бугом: очерк: изд 2-е, доп. и перераб. - Одесса: Маяк, 1983. - С. 99.

Дом Аркаса // Вестник Прибужья. - 2002. - 19 окт.

Раскопов В. Дань уважения и памяти: [Церковне освячення відновленої каплиці сімейства Аркасів] // Южная правда. - 2001. - 16 окт.

Пам'ятник М. П. Леонтовичу

9 вересня 2001 року, до 100-річного ювілею зоопарку відкрився пам'ятник Миколі Павловичу Леонтовичу, засновнику Миколаївського зоопарку. Перед городянами представ пам'ятник із сірого граніту. Гроші для встановлення пам'ятника виділили співробітники банку "Аваль". Освятив пам'ятний знак Архієпископ Миколаївський і Вознесенський Питирим.

Автори пам'ятника: Інна і Юрій Макушини.
Література:
Топчий В. Н. Немного историии / В. Н. Топчий Вокруг света за полдня: путешествие по Николаевскому зоопарку. - К., 2006. - С. 5 - 20.

Тюрін А. Вшанували пам'ять видатного земляка // Рідне Прибужжя. - 2001. - 11 верес.
Пам'ятник М. А. Римському - Корсакову
22 грудня 1977 року на вулиці Адміральській, навпроти Музею суднобудування і флоту, відкрито біломармуровий пам'ятник великому російському композитору М.А.Римському-Корсакову.

Автор пам'ятника: скульптор О. Здіховський, архітектор Ю. Греков.

Це перший в Україні пам'ятник композитору. З його ім'ям пов'язані славні сторінки музичного життя Миколаєва. Микола Андрійович приїжджав сюди двічі. У 1881 році за участю хору він виступив з концертом на підтримку організації Червоного Хреста. Роком пізніше в Миколаєві створюються музичні класи. З тих пір веде відлік свого існування музична школа, названа ім'ям М.А.Римського-Корсакова. У квітні 1979 року в школі відкрито музичний музей, в якому експонуються документи, пов'язані з життям і творчістю композитора.
Література:
Миколаївська область:1937 - 2007: історичний альманах. - Миколаїв: Атол, 2007. - С.22.

Лифанов В. Николаев: 1989 - 1989: страницы истории: справочник/ В.Лифанов, В. Миющенко- Одесса: Маяк, 1989. - С. 136.

Павлик И. С. Николаев: улицы рассказывают: путеводитель / И. С. Павлик, В.Р. Лифанов,

Л. Д. Мычаковская. - Одесса: Маяк, 1988. - С. 27.

Умеренков А. Корабелы живут над Бугом: очерк: изд 2-е, доп. и перераб. - Одесса: Маяк, 1983. - С. 98.

Соколова В. Праздник музыки:[відкриття пам'ятника М. А. Римському-Корсакову] // Южная правда. -

1977. - 23 дек.
Пам'ятник Д. С. Самойловичу
Серед чудових людей, які увійшли в історію Миколаєва, ім'я відомого російського військового лікаря, основоположника вітчизняної епідеміології Данила Самойловича. Він першим у світі застосував вакцинацію, брав активну участь в боротьбі з епідеміями і спалахами чуми в Москві, Херсоні, очолював госпіталі в Богоявленську і Миколаєві. Все своє життя він присвятив народу, науці.

Помер Д. Самойлович в Миколаєві 20 лютого 1805 року від "жорстокої, жовчної лихоманки". На головній алеї лікарні у Лісках в день 225-річчя з дня його народження встановлений бюст на згадку про видатного лікаря Миколаєва. На кам'яному постаменті напис: "Д. С. Самойлович. 1743 - 1805 гг."

Автор: скульптор О. Здіховський (за іншими відомостями, О.Сапєлкін).

У Корабельному районі міста, де свого часу жив і трудився відомий епідеміолог, сьогодні є вулиця, названа його ім'ям. Вона перетинає проспект Жовтневий, на розі з яким розмістилася районна лікарня. Біля головного входу на високому постаменті встановлено бюст з написом: "Ученый-медик Д.С. Самойлович 1744 - 1805 гг.".
Література:
Павлик И. С. Николаев: улицы рассказывают: путеводитель / И. С. Павлик, В.Р. Лифанов,

Л. Д. Мычаковская. - Одесса: Маяк, 1988. - С. 147 - 149.

Умеренков А. Корабелы живут над Бугом: очерк: изд 2-е, доп. и перераб. - Одесса: Маяк, 1983. - С. 100.
Памятник В. О. Сухомлинському
24 вересня 2004 року біля парадного входу навчально-адміністративного корпусу Миколаїського державного університету по вулиці Нікольській, 24, було урочисто відкрито пам'ятник В.О.Сухомлинському, чиє ім'я носить університет.

Бюст Учителю встановлено на фоні розкритої книги, на сторінках якої - знаменитий вислів В.Сухомлинського: "Серце віддаю дітям".

Автори пам'ятника: скульптор А. Борисевич і архітектор О. Попова.
Література:
Мирошниченко Е. В. А. Сухомлинскому - учителю и ученому: [відкриття пам'ятника В. О. Сухомлинському] //Вечерний Николаев. - 2004. - 25 сент. - С. 2.

Билецкая Н. Наследие великого педагога: [відкриття пам'ятника В.О.Сухомлинському] // Южная правда. - 2004. - 28 сент. - С. 1.
Пам'ятник і пам'ятна дошка В. Чорноволу
Миколаїв - місто, де лідер НРУ, депутат Верховної Ради України В'ячеслав Максимович Чорновіл бував часто. Тож після його загадкової трагічної загибелі барельєф із профілем борця з тоталітаризмом з'явився на фасаді Миколаївського проводу НРУ в числі перших меморіальних відзнак.

23 серпня 2007 року, напередодні Дня незалежності, було відкрито пам'ятник Герою України В'ячеславу Чорноволу. Бюст видатного політичного діяча постав на майданчику, де перетинаються вулиці Велика Морська та Нікольська, немовби символізуючи вічний похід народу до нових обріїв. Для бюста В'ячеслава Черновола використано відшліфований граніт Таківського родовища бузкового кольору. Висота пам'ятника - 2,9 метра, самої скульптури 1,4 метра.

Автор пам'ятника - скульптор Віктор Макушин, проект впорядкування скверу розроблений Віктором Москаленком.
Література:
На Большой Морской на николаевцев теперь смотрит гранитный Чорновил: [відкриття пам'ятника В'ячеславу Чорноволу] // Николаевские новости. - 2007. - 29 авг. - С. 1.

Тонковид В. Вячеслав Черновол примирил всех: [відкриття пам'ятника В'ячеславу Чорноволу] // Вечерний Николаев. - 2007. - 28 авг. - С. 2.
Меморіальна дошка В. М. Бузніку
26 серпня 2005 року в урочистій обстановці відбулося відкриття меморіальної дошки на згадку про ректора МУК ім. Макарова, академіка Віктора (Христофора) Михайловичу Бузніку на фасаді будинку по вул. Адмірала Макарова, 34, де знаменитий учений прожив з 1951 до 1968 рр. Цей одноповерховий будинок, побудований ще до революції, став притулком для академіка Бузніка на довгі роки, аж до самої смерті. Меморіальна дошка роботи Макушиних покликана увічнити пам'ять про видатного земляка.

До 100-річчя з дня народження Віктора Михайловича Бузника, 4 жовтня 2014 року, урочисто відкрилася меморіальна дошка на будівлі старого корпусу НКІ (вул. Скороходова, 5), де він навчався та працював. Автор меморіальної дошки - миколаївський художник, скульптор Віктор Макушин.
Література:
Козлов С. Память ученого увековечили мемориальной доской // Вечерний Николаев. - 2005. - 27 авг.

Памяти Виктора Бузника : [на здании старого корпуса НКИ (ул. Скороходова, 5) установят мемориальную доску] // Вечерний Николаев. - 2014. - N 107(13 сент.). - С. 1.

Христова, Н. С благодарностью от потомков : [торжественное открытие мемориальной доски, посвященной нашему земляку, видному ученому-кораблестроителю Виктору Михайловичу Бузнику] / Н. Христова // Вечерний Николаев. - 2014. - N 117(7 окт.). - С. 2 : фот.
Пам'ятна дошка В. В. Верещагіну
Миколаївський обласний художній музей ім. В.В.Верещагіна став одним із визначних у місті центрів культури та естетичного виховання. Нині зібрання музею налічує близько десяти тисяч експонатів, які являють собою своєрідний художній літопис України та багатьох інших країн. У 1986 році музей відсвяткував своє новосілля в новому, просторому будинку. Він розташувався в одній із кращих будівель міста (вул. Велика Морська, 47), яка є пам'ятником архітектури другої половини ХІХ ст. На фасаді музею - пам'ятна дошка з барельєфом видатного художника В. В. Верещагіна, ім'я якого носить Миколаївський обласний художній музей.

Пам'ятна дошка роботи Юрія Макушина.
Література:
Павлова Л. Новый дворец искусств: [відкриття нового будинку Художнього музею ім. В. Верешагіна] // Южная правда. - 1986. - 30 дек.
Меморіальна дошка В. М. Образцову
Академік Володимир Миколайович Образцов народився у 1874 році в Миколаєві, в будинку №4 на вулиці Соборній (нині Радянській). Після закінчення інституту В. М. Образцов пов'язав усе своє життя із залізничним транспортом. Ним було написано біля 300 наукових робіт й розроблено більш як 50 проектів з перебудови вузлів залізничних шляхів СРСР. В пам'ять про нашого земляка у 1976 році був заснований залізничний технікум імені академіка В. М. Образцова, на його честь названа вулиця і на будинку, де він народився, встановлено меморіальну дошку.
Література:
Павлик И. С. Николаев: улицы рассказывают: путеводитель / И. С. Павлик, В.Р. Лифанов,

Л. Д. Мычаковская. - Одесса: Маяк, 1988. - С. 16.
Меморіальна дошка П. К. Саксаганському
18 листопада 1993 року на вулиці Інженерній, 2 відкрито меморіальну дошку Петру Карповичу Саксаганському, геніальному українському актору та режисеру. В цьому будинку він наймав кімнату в 1881 - 1883 рр. Тут він, покинувши військову службу, став професійним актором трупи М. Старицького.
Література:
Миколаївська область:1937 - 2007: історичний альманах. - Миколаїв: Атол, 2007. - С.29.

Бойченко В. Подія, не помічена миколаївцями: [відкриття меморіальної дошки П. Саксаганському] // Рідне Прибужжя. - 1993. - 25 листоп.
Меморіальна дошка В. В. Рюміну
На будинку №13, по вулиці Артилерійській, де вчений прожив 46 років, встановлено меморіальну дошку.

Володимир Володимирович Рюмін був пристрасним пропагандистом науково-технічних знань. Він опублікував більше 60 науково-популярних книг і брошур різними мовами. Пропаганду ідей батька космонавтики В. В. Рюмін почав ще тоді, коли сміливі наукові гіпотези і розрахунки К. Е. Ціолковського не сприймалися всерйоз, надрукував про нього більше 30 статей. З 1924 року вів регулярне листування з Ціолковським, вони були друзями, хоча і не зустрічались особисто жодного разу.

Багато років В. В. Рюмін видавав у Миколаєві журнали "Фізик-любитель" і "Електрика і життя". Викладаючи в Миколаївському середньому технічному училищі (тепер НУК ім. Макарова), підготував сотні фахівців. В. Рюмін помер 8 квітня 1937 року. На його могильному пам'ятнику з чорного полірованого граніту написано: "Здесь похоронен заслуженный педагог, деятель науки, друг и пропагандист идей

К. Э. Циолковского В. В. Рюмин. 1874 - 1937". А нижче - слова з листа

К. Е. Ціолковського: "...В смелости я Вас считаю первым, а также в деликатности и глубине ума".
Література:
Умеренков А. Корабелы живут над Бугом: Очерк: Изд 2-е, доп. и перераб. - Одесса: Маяк, 1983. - С. 101 - 102.
Пам'ятник Любавичському Ребе
У серпні 2008 року в Миколаєві, на перетині вулиць Московської та Дунаєва, був відкритий пам'ятний знак сьомому Любавичському Ребе Менахему Мендл Шнеєрсону. Менахем Мендл Шнеєрсон народився 18 квітня 1902 року в родині відомого миколаївського рабина. Їхній будинок якраз розташовувався по сусідству з тим місцем, де нині встановлено пам'ятник. Шнеєрсон, рятуючись від гітлерівців, переїхав в Америку і тут 1951 року очолив всесвітній рух євреїв-хасидів "Хабад Любавич", ставши сьомим Любавичським Ребе. Він зумів перетворити знекровлений Голокостом "Хабад" в потужну всесвітню організацію, головним завданням якої стала відповідальність єврейського народу за кожного єврея, в якій би країні світу він не знаходився. Пам'ятник Ребе в Миколаєві був побудований за рахунок пожертвувань сім'ї Шауль з Лос-Анджелеса. Пам'ятник виконаний з чорного граніту у вигляді розкритої книги, символізуючи священне єврейське письмо - Тору.
Література:
Игнатчук, В. В память о Ребе : [В Николаеве открыт памятник Любавичскому Ребе Менахему Мендлу Шнеерсону] / В. Игнатчук // Южная правда. - 2008. - №94(23авг.). - С. 3.

Козлов, С. В Николаеве открыт памятник Любавичскому Ребе : [Шнеерсону Менахему Мендлу] / С. Козлов // Вечерний Николаев. - 2008. - №95(23 авг.). - С. 3.
Пам'ятник Ю. Макарову
7 листопада 2008 року було урочисто відкрито пам'ятник Юрію Макарову, який віддав улюбленому заводу "ЧСЗ" більше 40 років життя. Пам'ять про Юрія Макарова живе не тільки в душах корабелів, а й у кораблях, споруджених на "ЧСЗ", в житлових будинках, побудованих при Макарові, в об'єктах культури. Всю багатогранність особистості Юрія Макарова постаралася втілити в пам'ятнику родина Макушиних - Юрій, Інна та їх син Віктор. І у них вийшло. Пам'ятник вийшов як живий, тому що скульптори вклали в нього свою душу.
Література:
Абрамова, Н. Памятник корабелу : [открыт памятник директору ЧСЗ Юрию Макарову] / Н. Абрамова // Вестник Прибужья. - 2008. - №46(13 нояб.). - С. 1.

Пам'ятник патріарху суднобудування : [відкрито пам'ятник видатному суднобудівникові Ю. Макарову] // Рідне Прибужжя. - 2008. - №128(11 листоп.). - С. 7.

Памятник выдающемуся кораблестроителю : [памятник Юрию Макарову] // Южная правда. - 2008. - №127(11 нояб.). - С. 1.

Тонковид, В. Памятник человеку-глыбе Юрию Макарову : / В. Тонковид // Вечерний Николаев. - 2008. - №128(8 нояб.). - С. 1.
Меморіальна дошка Ю. Макарову
17 грудня 2013 року в загальноосвітній школі №39 відбулося відкриття меморіальної дошки Юрію Івановичу Макарову - почесному громадянину Миколаєва, академіку, генеральному директору ЧСЗ. Майбутній "батько авіаносців" навчався в 39-й школі на Сухому Фонтані. Під керівництвом Ю.І. Макарова в 70-80-х роках ХХ століття були побудовані понад п'ятсот цивільних, рибопромислових, науково-дослідних суден і військових кораблів. Серед них - важкі авіаносні крейсери "Мінськ", "Новоросійськ", "Баку", "Адмірал флоту Кузнецов" та інші.

Гранітну меморіальну дошку виконав Віктор Макушин.
Література:
Никулина, А. В память об Юрии Макарове : [открытие мемориальной доски Юрию Ивановичу Макарову] / А. Никулина // Рідне Прибужжя. - 2013. - N 51(19 груд.). - С. 2 : фот.

Памятная доска выдающемуся корабелу : [открытие мемориальной доски Юрию Ивановичу Макарову] // Южная правда. - 2013. - N 142(19 дек.). - С. 1.

Увековечен в граните : [открытие мемориальной доски Юрию Ивановичу Макарову] // Вечерний Николаев. - 2013. - N 144(19 дек.). - С. 1 : фот.
Пам'ятник "десантникові №1" - В. Маргелову
2 серпня 2011 року на території Миколаївської окремої аеромобільної бригади відкрили пам'ятник "десантникові №1" - Герою Радянського Союзу, командуючому повітряно-десантними військами в 1954-1959 рр. і 1961-1979 рр., автору і ініціатору створення технічних засобів ПДВ і методів застосування частин і з'єднань повітряно-десантних військ Василю Пилиповичу Маргелову.
Література:
Памятник "десантному бате" : [открытие памятника "десантнику №1" Василию Филипповичу Маргелову] // Южная правда. - 2011. - №83(4 авг.). - С. 1.

Тонковид, В. Десант - наша гордость и сила! : [открытие памятника "десантному бате" Василию Маргелову] / В. Тонковид // Вечерний Николаев. - 2011. - №85(4 авг.). - С. 1.
Бюст-пам'ятник Т. Мінкову
21 квітня 2017 року в Миколаївському обласному краєзнавчому музеї пройшли ювілейні урочистості, присвячені 150-річчю від заснування Південнослов'янського (Болгарського) пансіону. В рамках святкування відбулося відкриття бюста-пам'ятника видатному педагогу, діячу болгарського національного відродження, засновнику Південнослов'янського пансіону в Миколаєві - Тодору Мінкову. Автором погруддя став Юрій Макушин.
Література:
В Николаеве открыли бюст болгарину Тодору Минкову // Николаевские новости. - 2017. - N 50(26 апр.). - С. 5

Шенкевич, А. Отметили 150-летие Южнославянского пансиона / А. Шенкевич // Вечерний Николаев. - 2017. - N 46(25 апр.). - С. 3 : фот.

В Николаевском областном краеведческом музее прошли юбилейные торжества, посвященные 150-летию основания Южнославянского (Болгарского) пансиона. В рамках празднования состоялось открытие бюста-памятника выдающемуся педагогу, деятелю болгарского национального возрождения, основателю Южнославянского пансиона в Николаеве - Тодору Минкову. Автором бюста стал Юрий Макушин.
Пам'ятний знак М. Г. Ліванову
23 травня 2017 року, біля головного корпусу Миколаївського національного аграрного університету відбулося відкриття пам'ятного знака М. Г. Ліванову.

Михайло Ліванов був одним з перших, хто побачив перспективи розвитку Миколаївського регіону та чітко пов'язав їх з практичним освоєнням прогресивних методів землеробства. 1790 року він організував і очолив практичну школу землеробства в Богоявленську (нині Корабельний район Миколаєва). Це був перший у Східній Європі і третій після Англії і Франції навчальний заклад аграрного напрямку.
Література:
Чепурненко, С. Уникальный симбиоз истории и современности - аграрного образования и науки ННАУ / С. Чепурненко, Н. Карпенко // Южная правда. - 2017. - N 57(25 мая). - С. 1, 2
Пам'ятник О. В. Суворову
23 листопада 2010 року біля будівлі військової кафедри Національного університету ім. В. Сухомлинського відкрили пам'ятник великому полководцю, генералісимусу Олександру Суворову. Відкриття пам'ятника приурочили до 280-річчя від дня народження Олександра Васильовича.

Пам'ятник в Миколаєві зроблено зі спеціальної марки бетону, його виготовив місцевий скульптор Дмитро Кореновський. У постамент заклали капсулу з Кінбурнською землею, де О.Суворов був двічі поранений.
Література:
Владимирова, М. Под шелест знамен : [открытие памятника великому полководцу Александру Суворову] / М. Владимирова // Южная правда. - 2010. - №131(25 нояб.). - С. 1.

Репешко, П. Генералиссимус Суворов уже в Николаеве : [открытие памятника великому полководцу] / П. Репешко // Рідне Прибужжя. - 2010. - №131(25 листоп.). - С. 1.

Христова, Н. Суворов. Имя в истории Николаевской земли : [открытие памятника ко дню рождения полководца] / Н. Христова // Вечерний Николаев. - 2010. - №139(27 нояб.). - С. 3.
Меморіальна дошка В. Андріанову
26 липня 2013 року в Миколаєві урочисто відкрито пам'ятну дошку на честь 100-річного ювілею видатного кораблебудівника, яскравого політичного і громадського діяча Володимира Андріанова. Меморіальна дошка, автор якої - скульптор В. Макушин, встановлена на будинку № 52 по вул. Спаській, де проживав Володимир Миколайович.

Володимир Андріанов з 1965 по 1976 роки очолював одну з найпотужніших наших верфів - суднобудівний завод ім. 61 комунара. Саме з ім'ям Володимира Андріанова пов'язують справжній розквіт цього підприємства. За період керівництва Володимира Миколайовича заводчани побудували кораблі і судна загальною водотоннажністю в 700 тис. тонн.
Література:
Влащенко, А. Памяти великого судостроителя : [к 100-летию В. Н. Андрианова открыта мемориальная доска] / А. Влащенко // Наш город. - 2013. - N 31(31 июля). - С. 16 : фот.цв.

Островская, М. Память о великом корабеле : [к 100-летию В. Н. Андрианова открыта мемориальная доска. Автор - скульптор Виктор Макушин] / М. Островская // Южная правда. - 2013. - N 81(27 июля). - С. 1 : фот.

Тонковид, В. Таких сынов Николаеву бы побольше : [в честь 100-летия В. Н. Андрианова открыта мемориальная доска] / В. Тонковид // Вечерний Николаев. - 2013. - N 83(27 июля). - С. 2 : фот.
Меморіальна дошка Д. Борщову
На стіні будинку, що стоїть на розі вулиць Соборної та Нікольської, напередодні Дня театру було відкрито меморіальну дошку з написом: "У цьому будинку з 1988 по 2008 рік жив народний артист України Борщов Дмитро Васильович". Це перша пам'ятна стела на честь миколаївського служителя Мельпомени. Автор - художник Іван Булавицький.
Література:
Христова, Н. В память о большом актере : [открыта мемориальная доска народному артисту Украины Дмитрию Борщеву] / Н. Христова // Вечерний Николаев. - 2009. - №35(28 марта). - С. 4.
Меморіальна дошка А. Ганькевичу
У Миколаєві на будинку №29 по вулиці Адміральській 12 січня 2012 року відкрили меморіальну дошку пам'яті видатного миколаївця Анатолія Ганькевича, на честь його 100-річного ювілею. У будинку, на стіні якого тепер знаходиться пам'ятний знак, жив керівник двох миколаївських суднобудівних заводів Анатолій Ганькевич, який віддав кораблебудуванню 50 років свого життя. Не так давно біля центральної прохідної заводу ЧСЗ було відкрито пам'ятник Анатолію Борисовичу Ганькевичу - директору Чорноморського суднобудівного заводу з 1959 по 1979 роки.
Література:
К 100-летию Анатолия Ганькевича : [открытие мемориальной доски] // Наш город. - 2012. - №3(18 янв.). - С. 16 : фот. цв.

Мемориальная доска Анатолию Ганькевичу открыта в Николаеве // Новая николаевская газета. - 2012. - №3(18 янв.). - С. 1.
Меморіальна дошка Григорію Горбурову
29 січня 2015 року, з метою увічнення пам'яті талановитого хірурга, Почесного громадянина міста Миколаєва, заслуженого лікаря РРФСР Григорія Федоровича Горбурова, на будівлі Миколаївського обласного онкодиспансеру було відкрито меморіальну дошку. У стінах цієї клініки Григорій Федорович пропрацював довгих 43 роки. Рішення про увічнення пам'яті відомого онкохірурга було прийнято виконкомом Миколаївської міської ради.
Література:
В память о николаевском враче-хирурге Григории Горбурове установят мемориальную доску // Николаевские новости. - 2015. - N 13(28 янв.). - С. 1.

Увековечили николаевского хирурга Григория Горбурова : [установлена мемориальная доска] // Николаевские новости. - 2015. - N 16(4 февр.). - С. 3.
Пам'ятна дошка О. Григор'єву
6 жовтня 2014 року на вулиці Правди, 2б відкрито меморіальну дошку на честь легендарного тренера з боксу, засновника Миколаївської школи боксу Олега Григор'єва. За 40 років роботи в ДЮСШ він дав путівку в життя більш ніж 80-ти переможцям і призерам змагань різного рангу, 11-ти майстрам спорту СРСР. Саме завдяки Олегу Григор'єву народився один з найвідоміших в СРСР турнірів - Всесоюзний меморіал 68-ми героїв-ольшанців, який згодом став міжнародним.

Меморіальна дошка була відкрита за ініціативи миколаївських боксерів та підтримки депутата Миколаївської міської ради, кандидата в народні депутати Олександра Жолобецького. На урочисте відкритя приїхав відомий боксер Олександр Усик. Відкриття пам'ятної дошки приурочено до 95-річчя від дня народження заслуженого тренера України Олега Григор'єва.
Література:
Кураса, Е. Александр Усик открыл памятную доску легендарному николаевскому тренеру : [памятная доска легендарному тренеру по боксу, основателю Николаевской школы бокса Олегу Григорьеву] / Е. Кураса // Вечерний Николаев. - 2014. - N 118(9 окт.). - С. 1 : фот.

На открытие памятной доски легендарному николаевскому тренеру приехал олимпийский чемпион Александр Усик : [открытие памятной доски Олегу Григорьеву] // Южная правда. - 2014. - N 118/119(9 окт.). - С. 8 : фот.

Черный, В. На открытие памятной доски легендарному николаевскому тренеру приехал олимпийский чемпион Александр Усик / В. Черный // Николаевские новости. - 2014. - N 122(9 окт.). - С. 3 : фот.
Меморіальна дошка Олегу Гриньку
23 березня, у Всесвітній метеорологічний день, на будівлі Миколаївського обласного центру з гідрометеорології було відкрито меморіальну дошку Олегу Гриньку - беззмінному керівнику гідрометеорологічної служби протягом 39 років. Ініціативу Державної гідрометеорологічної служби України та колективу Миколаївського обласного центру з гідрометеорології встановити меморіальну дошку в пам'ять знаменитого гідрометеоролога підтримали міський голова Володимир Чайка, управління культури облдержадміністрації, виконком міської ради і громадськість. На виготовлення меморіальної дошки з мармуру, авторами і виконавцями якої стали миколаївські скульптори Юрій і Віктор Макушини, були виділені бюджетні кошти, а також залучені благодійні внески.
Література:
Тонковид, В. В память знаменитого гидрометеоролога : [открыта мемориальная доска Олегу Гринько - бессменному руководителю гидрометеорологической службы в течение 39 лет] / В. Тонковид // Вечерний Николаев. - 2009. - №33(24 марта). - С. 1.
Пам'ятна дошка Й. Дерибасу
13 вересня 2011 року на будинку по вул. Наваринській, 3 відкрилася пам'ятна дошка адміралу, засновнику і першому губернатору Одеси Йосифу Дерибасу. Саме в нашому місті, в цьому будинку, з 1791 по 1794 роки Йосиф Дерибас, в той час віце-адмірал і командувач Чорноморським гребним флотом, проводив усі зими.

Ініціатором і головним втілювачем ідеї установки пам'ятної дошки на "Рібасовому будинку" став депутат обласної ради Фелікс Ольшевський. Він вирішив ще більше об'єднати два наших міста. Автором пам'ятної дошки з білого мармуру знаменитому одеситу став миколаївський скульптор Юрій Макушин. Так що пам'ятна дошка Йосифу Дерибасу - це не тільки данина пам'яті засновнику Одеси, це жива історія Миколаєва.
Література:
В Николаеве увековечили знаменитого одессита : [открылась памятная доска адмиралу, основателю и первому губернатору Одессы Иосифу Дерибасу] // Южная правда. - 2011. - №100(15 верес.). - С. 3 : фот.

Никулина, А. Человек, объединивший города : [открытие мемориальной доски И. Дерибасу] / А. Никулина // Рідне Прибужжя. - 2011. - №103(15 верес.). - С. 1 : фот.

Тонковид, В. Дерибаса можно считать и николаевцем : [открытие памятной доски И. Дерибасу] / В. Тонковид // Вечерний Николаев. - 2011. - №103(15 сент.). - С. 1. : фот.
Меморіальна дошка А. Завгородньому
5 жовтня 2012 року на будинку по вул. Нікольскій №49/1, де жив художник Анатолій Завгородній, з'явилася меморіальна дошка. Автором цього пам'ятного знака, виготовленого на замовлення управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради та встановленого завдяки спонсорській допомозі депутата міської ради Олега Грипаса, став заслужений діяч мистецтв України Іван Булавицький.
Література:
Синявский, В. На Никольской установили мемориальную доску художнику Завгороднему / В. Синявский // Николаевские новости. - 2012. - №125(17 окт.). - С. 8 : фот.

Тонковид, В. Город помнит Анатолия Завгороднего : [открытие мемориальной доски] / В. Тонковид // Вечерний Николаев. - 2012. - №114(9 окт.). - С. 1 : фот.
Меморіальна дошка О. Л. Зозулі
31 жовтня та 1 листопада 2008 року в Миколаєві віддавали данину пам'яті та поваги легендарному кавалеристу, засновнику і багаторічному керівнику Миколаївської кінноспортивної школи Олександру Львовичу Зозулі. Він був дійсно унікальною людиною. Олександр Львович створив школу кінного спорту і привів її до вершин. Всеукраїнські змагання з кінного спорту пам'яті О. Л. Зозулі вже давно стали традиційними. 1 листопада 2008 року до 100-річчя з дня народження великого тренера на базі ДП "Південьконецентр" було відкрито меморіальну дошка О. Л. Зозулі.
Література:
Здесь помнят Александра Зозулю : [к 100-летию Николаевской конно-спортивной школы открыта мемориальная доска А. Л. Зозуле] // Вечерний Николаев. - 2008. - №127(6 нояб.). - С. 8.

Романюк, А. "Ничто нас в жизни не сможет вышибить из седла" : 1 ноября 2008 года - 100 лет со дня рождения легендарного кавалериста, основателя и многолетнего руководителя Николаевской конноспортивной школы Александра Львовича Зозули / А. Романюк // Южная правда. - 2008. - №119(23 окт.). - С. 5. - Продолж.: №122(30 окт.). - С.4.

Савочкина, А. Вернись, слава уходящая : Конноспортивной школе-50 лет / А. Савочкина // Южная правда. - 2010. - №122(4 нояб.). - С. 1, 4.
Меморіальна дошка В. Карнауху
21 квітня 2016 року відбулося відкриття меморіальної дошки на честь відомого миколаївця, справжнього патріота нашого міста Валерія Карнауха. Валерій Карнаух був відомим книговидавцем, громадським діячем, меценатом, багаторічним керівником загальноміської програми "Городянин року". Свого часу він заснував видавництво "Можливості Кіммерії", що стало знаковим для нашого міста. Меморіальну дошку встановили на будівлі по вул. Потьомкінський, 48, де з 2004 до 2014 року було розташоване видавництво "Можливості Кіммерії". Меморіальну дошку виготовлено на замовлення управління з питань культури та охорони культурної спадщини міської ради миколаївським скульптором, заслуженим діячем мистецтв України Іваном Булавицьким.
Література:
В Николаеве увековечили книгоиздателя Валерия Карнауха : [открытие мемориальной доски] // Николаевские новости. - 2016. - N 55(4 мая). - С. 4.

В память о Валерии Карнаухе установят мемориальную доску // Вечерний Николаев. - 2016. - N 40(12 апр.). - С. 1

Открыли памятную доску в честь Валерия Карнауха // Вечерний Николаев. - 2016. - N 45(23 апр.). - С. 1 : фот.
Пам'ятна стела Карлу Кнорре
18 травня в Миколаївській астрономічній обсерваторії відбулася міжнародна нарада "Методи і інструменти в астрономії: від першого наземного телескопу до космічного інструменту", в якому брали участь понад 50 фахівців з Росії, Франції, Туреччини, Китаю, України. До цієї події миколаївці приурочили відкриття пам'ятної стели на честь першого директора Миколаївської обсерваторії Карла Христофоровича Кнорре. Він прибув до Миколаєва двадцятирічним юнаком і віддав нашій обсерваторії 50 років свого трудового життя. Автор пам'ятної стели - миколаївський скульптор Віктор Макушин.
Література:
Христова, Н. Астрономы обсудят программы сотрудничества : / Н. Христова // Вечерний Николаев. - 2010. - №57(20 мая.). - С. 1.
Меморіальна дошка Б. Немирову
2 травня 2015 року в Миколаївському обласному яхт-клубі встановили меморіальну дошку почесному громадянину міста Миколаєва, прославленому капітану легендарної яхти "Ікар", яка здійснила навколосвітнє плавання і пронесла прапор України по всіх морях, - Борису Немирову. Яхтсмени-ветерани відкрили меморіальну дошку і підняли над яхт-клубом Державний прапор України.

Автором проекту і виконавцем дошки став миколаївський скульптор Віктор Макушин (по написаному Юрієм і Інною Макушиними прижиттєвому портрету Бориса Степановича), а допоміг виготовити її депутат міськради, керівник підприємства "Елібра" Олег Грипас.
Література:
В Николаевском яхт-клубе открыли мемориальную доску капитану "Икара" заслуженному мастеру спорта Борису Немирову // Николаевские новости. Спорт. - 2015. - N 54(5 мая). - С. 2 : фот.

Памяти Бориса Немирова : [открытие мемориальной доски почетному гражданину города Николаева, капитану легендарной яхты "Икар" Борису Немирову] // Вечерний Николаев. - 2015. - N 50(7 мая). - С. 8 : фот.
Меморіальна дошка О. Подольському
20 березня 2015 року в Миколаївському обласному шаховому клубі стартував відкритий чемпіонат міста Миколаєва з шахів під назвою "Меморіал Миколи Шелеста". Старт почався з відкриття двох меморіальних дошок. Одна з них повідомляє: "Тут у 1996 - 2002 роках неодноразово перебував перший почесний президент Миколаївського обласного шахового клубу Подольський Олександр Олександрович, який зробив вагомий внесок у розвиток шахового спорту Миколаївщини". Автор меморіальних дошок - депутат Миколаївської міської ради Олег Грипас.
Література:
Олейников, Ю. "Мемориал" стартовал от мемориальных досок : [открытие мемориальных досок] / Ю. Олейников // Южная правда. - 2015. - N 33(24 марта). - С. 4 : фот.

Трощенко, П. В память о брате : [памяти Александра Подольского] / П. Трощенко // Южная правда. - 2016. - N 117(11 окт.). - С. 4.
Меморіальна дошка В. Салутіну
30 жовтня 2009 року, на міському стадіоні "Юність" відбулося відкриття меморіальної дошки Володимиру Салутіну, беззмінному директору цього стадіону з 1992 до 2008 року. Завдяки Володимиру Миколайовичу стадіон "Автомобіліст" змінив назву на "Юність", з'явилися емблема та прапор стадіону. Цій спортивній споруді Володимир Салутін віддавав усього себе. За його ініціативою почалася реконструкція стадіону, в короткі терміни були побудовані два майданчики для міні-футболу, баскетбольний майданчик, тир, куточки загальної фізичної підготовки, пандус для людей з обмеженими можливостями, тренажерний майданчик. Проведено благоустрій: розбиті клумби, висаджені дерева, з'явився фонтан. Відремонтовано роздягальні і адміністративну будівлю.
Література:
Кураса, Е. Мемориальная доска в память Владимира Салутина появилась на стадионе "Юность" / Е. Кураса // Вечерний Николаев. - 2009. - №124(7 нояб.). - С. 4.

Серый, В. На стадионе "Юность" открыли мемориальною доску Владимиру Салутину / В. Серый // Николаевские новости. - 2009. - №132(3 нояб.). - С. 2.
Пам'ятна дошка М. М. Свіжинському
На фасаді будівлі 2-ої державної пожежно-рятувальної частини міста Миколаєва по вулиці Наваринській, 13-б відбулося урочисте відкриття пам'ятної дошки на честь першого начальника пожежної охорони міста Миколаєва Михайла Свіжинського. Михайло Миколайович пройшов шлях від рядового до брандмейстера і очолював пожежну охорону міста з 1910 по 1931 рік. Автор пам'ятної дошки - заслужений діяч мистецтв України, лауреат Національної премії імені Тараса Шевченка Михайло Іванович Озерний.
Література:
Михаилу Николаевичу, укротителю огня... : [по улице Наваринской, 13б состоялось открытие памятной доски в честь первого начальника пожарной охраны города Николаева Михаила Свижинского] / ТУМЧС в Николаевской области // Наш город. - 2012. - №44(19 сент.). - С. 16 : цв.ил.

Увековечили первого начальника пожарной охраны города Николаева Михаила Свижинского // Николаевские новости. - 2012. - №113(19 сент.). - С. 2 : фот.
Меморіальні дошки В.Чайці
5 жовтня 2013 року відбулося урочисте відкриття меморіальної дошки-стели на честь Володимира Дмитровича Чайки. Дату відкриття гранітної стели вибрали не випадково, адже саме в цей день колишньому меру Миколаєва могло б виповнитися 65 років. Пам'ятну стелу з ликом Володимира Чайки встановили біля будинку №9 по вул. Соборній, у будинку біля Супермаркету "Сотка", в якому він прожив з 1984 по 2009 рік. Автор меморіальної стели - Віктор Макушин.

5 грудня 2014 року відбулося урочисте відкриття меморіальної дошки Володимиру Чайці - міському голові Миколаєва в 2000-2013 роках. Пам'ятний знак роботи Віктора Макушина встановлений на фасаді Миколаївського муніципального колегіуму, який теж носить ім'я Володимира Дмитровича Чайки, випускником якого (в той час - школа №38) був і сам Володимир Дмитрович.
Література:
Коханчук, А. Памяти Владимира Чайки : [открытие мемориальной доски-стелы к 65-летию Владимира Чайки] / А. Коханчук, И. Чернышова // Наш город. - 2013. - N 41(9окт.). - С. 9 : фот.

По делам и честь : [на фасаде Николаевского муниципального коллегиума торжественно открыли мемориальную доску бывшему городскому голове В. Д. Чайке] // Родной причал. - 2014. - N 50(10 дек.). - С. 1

Тонковид, В. "Знаете, каким он парнем был!" : [5 октября Владимир Чайка, городской голова в 2000-2013 гг. отметил бы свое 65-летие] / В. Тонковид // Вечерний Николаев. - 2013. - N 113(8 окт.). - С. 1-2 : фот.

Открытие мемориальной доски-стелы, установленной у "Сотки".

Шенкевич, А. Николаев помнит Владимира Чайку : [торжественное открытие мемориальной доски Владимиру Чайке на фасаде Николаевского муниципального коллегиума] / А. Шенкевич // Вечерний Николаев. - 2014. - N 145(9 дек.). - С. 2 : фот.

Якимчук, А. Открыли памятную доску Владимиру Чайке : [на фасаде Николаевского муниципального коллегиума] / А. Якимчук // Наш город. - 2014. - N 64(10 дек.). - С. 6 : фот.
Меморіальна дошка Нодарі Чантурія
Чантурія Нодарі Вікторович з 1958 року почав працювати на Миколаївському суднобудівному заводі "Океан". Пройшов шлях від заступника начальника корпусного цеху до директора заводу, який очолював з 1982 по 1996 роки. За період його керівництва підприємством зі стапелів сходили багатотоннажні кораблі, розросталась інфраструктура навколо заводу, був збудований санаторій-профілакторій "Океан".

У Миколаєві на фасаді будинку № 313 по Богоявленському проспекту, в якому з 1965 по 2007 роки мешкав Н. В. Чантурія, була відкрита меморіальна дошка.
Література:
Нодари Чантурия - гордость и честь судостроения : [открытие памятника бывшему директору судостроительного завода "Океан" Н. В. Чантурия] // Южная правда. - 2008. - №96(30 авг.). - С. 3.
Меморіальна дошка М. Шелесту
20 березня 2015 року в Миколаївському обласному шаховому клубі стартував відкритий чемпіонат міста Миколаєва з шахів під назвою "Меморіал Миколи Шелеста". Старт почався з відкриття двох меморіальних дощок. Одна з них свідчить: "В цій будівлі в 1992 - 2014 роках працював засновник Миколаївського обласного шахово-шашкового клубу, засновник ДЮСШ з шахів Шелест Микола Васильович".

Автор меморіальних дошок - депутат Миколаївської міської ради Олег Грипас.
Література:
Олейников, Ю. "Мемориал" стартовал от мемориальных досок : [в Николаевском областном шахматном клубе стартовал открытый чемпионат города Николаева по шахматам под названием "Мемориал Николая Шелеста"] / Ю. Олейников // Южная правда. - 2015. - N 33(24 марта). - С. 4 : фот.

Джерело: http://laginlib.org.ua/mykolaiv/monument/5.php

# data[].attributes.attachment_link.title
Прибужжя - Видатні особи Миколаївщини

# data[].attributes.attachment_link.description
Видатні особи Миколаївщини Кожна людина на землі залишає певний слід: в пам'яті друзів і людей, з якими вона спілкувалась, в конкретних справах, які встигла зробити для рідного міста, для співвітчизників. Саме така пам'ять про конкретних людей і їх справи і допомагає виховувати шанобливе ставлення до своїх предків, їх звершень.

# data[].attributes.headline
Ландшафтні парки Миколаївщини відкривають сезон новими туристичними продуктами

# data[].attributes.subject
Ландшафтні парки Миколаївщини відкривають сезон новими туристичними продуктами

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вони мають на меті популяризувати нові туристичні продукти, які надають ці унікальні природні об'єкти, повідомляє кореспондент Укрінформу.

"Вперше в обласну програму охорони навколишнього середовища було включено окремий захід - створення еколого-освітніх центрів у двох регіональних ландшафтних парках. Їхнє завдання - популяризувати парки, розповідати туристам та відвідувачам про рекреаційні можливості цих унікальних природних об'єктів, які є на території нашої області", - зазначив заступник начальника управління екології та природних ресурсів Миколаївської ОДА Дмитро Мац.

Директор регіонального ландшафтного парку "Тилігульський" Олег Деркач розповів, що наразі в них ще немає стаціонарної адміністративної будівлі, де можна було б розмістити такий центр. Тому вони створили мобільний візит-центр, який можна буде розгорнути де завгодно.

"Ми будемо встановлювати його на різних заходах - починаючи від фестивалів у центрі міста і завершуючи тими, які проходитимуть на березі лиману або в навчальному закладі. Основна мета - привернути увагу потенційних туристів до нашого парку. Причому ми робитимемо ставку на наших особливостях, адже одним лише пляжно-купальним відпочинком сучасного туриста зацікавити важко", - сказав Деркач.

Ландшафтний парк "Тилігульський"

А запропонувати відвідувачам тут дійсно є що. Насамперед, це унікальна океанічна солоність Тилігульського лиману - 30-32 проміле, тоді коли у Чорному морі цей показник сягає тільки 17-18. Також тут пропонують пляжний відпочинок, аматорську риболовлю, полювання, прогулянки на човнах і пішохідні, пізнавальні екскурсії й, звичайно ж, спостереження за птахами. На лимані зареєстровано близько 300 видів пернатих - це дві третини усього розмаїття України, зокрема десятки видів, занесених до Червоної книги. Це перспективний напрямок, особливо для іноземних туристів. Сюди можна буде приїхати групою, взяти біноклі, підзорні труби.

Крім того, це місце вже давно облюбували й шанувальники таких популярних видів спорту як кайтинг та віндсерфінг. Тут регулярно проводять змагання з кайтбордингу, працює школа віндсерфінгу. А минулого року відкрився надзвичайно цікавий об'єкт зі сфери гастрономічного туризму - демонстраційно-виставкова устрична ферма.

"Минулого сезону в нас відкрився пункт прокату, де можна взяти в оренду інвентар для бездвигунових видів водного спорту. Адже ми позиціонуємо себе як центр розвитку вітрильного спорту. А в цьому році ми облаштовуємо новий рекреаційний пункт "Коблівський". Там ми хочемо зробити причал і запустити з Коблевого водні прогулянки. Адже там на чорноморських пляжах відпочиває дуже багато людей і вони залюбки їздитимуть до нас на екскурсію й знайомитимуться з ландшафтним парком", - зазначив Олег Деркач.

Читайте також: Туристичний сезон на Миколаївщині стартує з трьох фестивалів

За його словами, торік РЛП відвідало понад 7 тисяч організованих туристів, а цьогоріч планують цю кількість значно збільшити.

Що ж до Приінгульського парку, то він розташований в Новобузькому районі Миколаївщини. На його території перебуває знаменита садиба колишнього мирового судді Олександра Тропіна, який зробив суттєвий внесок в історію та розвиток колишньої Херсонської губернії. Зараз і сам будинок, і територія навколо облаштовується, щоб відвідувачі змогли сповна насолодитися тутешніми красотами. Отож еколого-освітній центр облаштували на базі садиби Тропіних.

"Крім самого будинку Тропіних, навколо нього розташований величезний поміщицький парк з унікальною рослинністю та погріб, де навіть у найбільшу спеку дуже холодно. Діти зможуть розважитися інтерактивною пісочницею, яку ми придбали нещодавно. А ще неподалік знаходиться Пелагеївський монастир, є Софіївське водосховище, можна зайнятися риболовлею, велосипедними прогулянками, відпочинком на березі річки, насолодитися фрагментами цілинного степу, гранітними відслоненнями тощо. Найближчим часом запропонуємо туристам й інші розваги", - розповів директор парку Сергій Куценко.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ландшафтні парки Миколаївщини відкривають сезон новими туристичними продуктами

# data[].attributes.attachment_link.description
Вони мають на меті популяризувати нові туристичні продукти, які надають ці унікальні природні об'єкти, повідомляє кореспондент Укрінформу. "Вперше в обласну програму охорони навколишнього середовища було включено окремий захід - створення еколого-освітніх центрів у двох регіональних ландшафтних парках.