# data[].attributes.headline
Сковорода Григорій Савич. Біографія на УкрЛіб

# data[].attributes.subject
Сковорода Григорій Савич. Біографія на УкрЛіб

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сковорода Григорій Савич

(1722-1794)

просвітитель-гуманіст, філософ, поет, перекладач

Народився 3 грудня 1722 року в селі Чорнухах на Полтавщині в сім'ї малоземельного козака. Батьки відзначалися побожністю, миролюбством, гостинністю, чесністю. Зростаючи у середовищі мудрої праведності, їхній син з ранніх літ відзначався схильністю до зосередженості на своєму внутрішньому світі, твердістю духу, великим бажанням до науки і знань. У 1738 році батьки віддають Григорія на навчання до Київської академії. Досить швидко він став виділятися успіхами серед своїх однолітків. У 1742 році його запрошують до придворної співацької капели в Петербург. Після двох років перебування у північній столиці він повертається продовжувати перерване навчання. Людина виняткових здібностей і гострого розуму, Г.Сковорода здобув в академії глибокі знання з філософії, вітчизняної, античної, західноєвропейської літератур, досконало опанував кілька іноземних мов, серед яких були латинська, грецька, німецька. У 1750 році трапляється нагода вирушити у тривалу поїздку за кордон, з якої Григорій Савич скористався. Він відвідує Австрію, Словаччину, Польщу, Німеччину, де знайомиться з життям тамтешніх народів, вивчає їхні звичаї і ближче знайомиться з культурою, передовими філософськими ідеями, літературними течіями. Безсумнівно, ця подорож справила надзвичайно важливе значення на формування поглядів майбутнього філософа. Три роки тривала ця експедиція, повернувшись після якої в Україну, Г.Сковорода займається педагогічною діяльністю. Працює в Переяславському колегіумі, де запроваджує багато новаторських ідей, чим, звісно, викликав невдоволення багатьох. Саме за недотримання усталених методів викладання його звільняють від цієї діяльності. Після цього Г.Сковорода тривалий час працює придворним учителем у поміщика Степана Томари на Переяславщині. Він довго не погоджувався на таку службу, але, хитрощами заманений і заведений до панської садиби, змушений був усе-таки пристати на непривабливу пропозицію. Любов, привітна приязнь, якою відзначався колишній вельможа, більш за все впливали на Григорія Савича. Залишаючись при дворі, він був сповнений щиросердним бажанням стати корисним людям. Ці роки відзначилися поглибленим зближенням з життям народу, його внутрішнім єством, і це допомагало йому у пізнанні як самого себе, так і навколишнього світу. Часто у вільні від основних обов'язків години він мандрував околицями села: гаї, діброви, поля були співрозмовниками або співучасниками його роздумів. Усе більше і більше віддаляючись від суєтності, він з хвилюючим самозреченням наближався до найпривабливішого свого пристанища - любомудрості. З 1759 по 1769 роки Г.Сковорода працює як викладач поетики і етики в Харківському колегіумі. Протест і несприйняття схоластичних догматів навчального процесу послужили причиною його звільнення. Понад чверть століття, "переповнюючись живим відчуттям істини", мандрує він містами і селами Лівобережної України, часто перебираючись і в сусідні губернії, даруючи народові знання й досвід духовного самопізнання. З 1753 по 1785 рік Г.Сковорода пише переважну більшість своїх поетичних творів, що склали збірку "Сад Божественних пісень". Простий і образний стрій думок, доступність вчення, власний життєвий подвиг привертали до його особистості увагу всієї спільноти. Особливість же його подвижництва полягає в тому, що він прагнув збудити "мислячу силу" в свого народу, підняти в людині все краще, закладене у неї природою й Богом, і розвивати, долучаючи до цінностей вищих і вічних. Досягнення ж їх означає спасіння й дарує щастя. Так, у "трудах праведних", і скінчив свій життєвий шлях один з найгеніальніших філософів світу Григорій Савич Сковорода. Помер він 9 листопада 1794 року в селі Пан-Іванівці (нині - Сковородинівка) на Харківщині. Перед смертю поет i філософ заповідав поховати себе на підвищенні біля гаю, а на могилі зробити напис: "Світ ловив мене, та не спіймав". Таким чином Г.Сковорода ще раз заявив про свою відданість духовному спасенному життю перед земними суєтністю і марнотою.

Серед загальної атмосфери кволого духу української нації XVIII століття яскравим зблиском стало життя будителя нації, філософа і поета Григорія Савича Сковороди. Здається, з самісінького дна політичного занепаду, в час майже повної руїни колишньої величі з'явилася постать, що уособлювала найкращі якості нашого народу: незламність духу, волелюбство, мудрість, подвижництво. Геній народу, втілений у постать мандрівного філософа-вчителя, пробуджував колективний розум і запалював його до прагнення й утвердження існування в дусі. Вроджене відчуття і набуті знання досить швидко виробилися у Г.Сковороди у непохитне переконання, що животворящим началом людини є її дух. Самопізнання, заглиблення у свій внутрішній світ, уміння слухати себе, голос своєї совісті дозволяють правильніше й чіткіше осягнути покликання людини на цій землі, викристалізувати думки і почуття, аби навести духовний лад у своїй душі. Бо тільки в чистоті, несуєтності, благоговійності й мудрості можна почути істинний голос свого внутрішнього "я", голос духу. Феномен постаті Григорія Савича Сковороди - у дивовижному гармонійному поєднанні краси тілесної й духовної. У власному житті він сповідував виразні й тверді принципи: самопізнання і внутрішня згода з волею Бога. Окрім того, філософ постійно наголошує, що людина має невичерпний духовний потенціал, який лише необхідно спрямувати у потрібне русло, на справі Божі: пізнання і творчість. У своїх філософських творах великий мислитель розмірковував над основами буття. Вроджена чутливість, схильність до роздумів, здібність до знань, любов до праці - все це сприяло формуванню особ-ливого внутрішнього світу, наповненого істинною мудрістю, справ-жніми почуттями. Це й дозволило йому визначити чітку систему поглядів на щоденне земне існування. Показником такої справжньої мудрості стало його переймання загальним станом духовності свого суспільства, йому було замало того, що він збагнув, відкрив для себе сенс і радість буття, йому боліло зубожене існування своєї нації. Бажання допомогти, наставити на путь істинний своїх ближніх штовхало його в нові й нові ман-дрівки, аби нести просвітницьке, рятівне слово спасіння спраглим душам. "Щастя наше є мир душевний, але мир цей до жодної речовини не стосується; він не золото, не срібло, не дерево, не вогонь, не вода, не зірки, не планети... Як здоров'я має свою точку не зовні, а всередині тіла, так мир і щастя в найглибшій точці душі нашої перебуває і є здоров'ям її та нашим блаженством. Здоров'я тіла є не що інше, як мир тілесний, як мир сердечний є пожива на здоров'я душі, і як здоров'я родиться після очищення з тіла шкідливої й зайвої мокроти, матері всіх хвороб, так і серце, очищуване від підлих світських гадок, що турбують думку, починає проглядати схований усередині себе скарб щастя свого, відчуваючи, ніби після хвороби, бажання поживи своєї, подібне до нашого горіха, який зачинає зерно життя свого в звичайному колоску. Оцих-то, хто починає себе пізнавати, закликає премудрість божа у дім свій, на гостину..." Одержимий ідеєю духовного відродження української нації, мудрець виношує у своїй ментальності образ справжнього громадянина своєї держави. У філософському трактаті "Жінка Лотова" Г.Сковорода говорить про подвійне народження людини: один раз фізично, а другий - духовно. Ця, вдруге народжена, "...людина вільна. У висоту, вглиб, вшир літає без меж. Не заважають їй ні гори, ні ріки, ні моря, ні пустелі. Провидить віддалене, прозирає приховане, заглядає у минуле, проникає у майбутнє, ходить по поверхні океану, ввіходить зачиненими дверима. Очі її голубині, орлині крила, прудкість оленя, левова відвага, вірність горлиці, вдячність лелеки, незлобність ягняти, швидкість сокола, журавлина бадьорість. Тіло її - діамант, смарагд, сапфір, яшма, кришталь і рубін. Над головою її літає седмиця божих птахів: дух смаку, дух віри, дух надії, дух милосердя, дух поради, дух прозріння, дух чистосердя. Голос її - голос грому..." Перед нами словесний портрет мовби ідеальної людини, виплеканий уявою і досвідом філософа, що втілив у ньому найкращі моральні та фізичні якості. Увесь творчий доробок Григорія Сковороди, який включає 17 філософських творів, 7 перекладів, збір-ник "Сад Божественних пісень", "Байки Харківські", - це єдина система поглядів, єдина філософія. Свого часу І.Франко назвав Г.Сковороду "національним філософом", оскільки він дав вираження глибоким і суттєвим духовним цінностям нації. Мудрість Г.Сковороди вирішальною мірою була виплекана премудрістю віри. Насамперед це стосується розуміння смерті. Воно узгоджується з догматами віри: смерть як вінець життя і двері в безсмертя. "Треба своєчасно приготувати собі зброю проти цього ворога не різного роду міркуваннями, бо вони не дійсні, але спокійним узгодженням своєї волі з волею Творця. Такий душевний мир готується заздалегідь, він зростає тихо у тайні серця, зміцнюється почуванням зробленого добра". Усвідомлюючи своє покликання й часове призначення пробудження духу нації, Григорій Савич Сковорода кожним словом, кожним кроком, кожним помислом виконував свою місію. Власним життям він канонізував високі моральні принципи: волелюбність, твердість духу, гідність, щирість, добролюбство, прагнення мудрості, надійність, любов до ближнього. Цим утверджувалися моральні підмурки нового українського суспільства. Творча спадщина великого філософа стала невичерпним джерелом мудрості й життєдайної наснаги для українського народу на довгі-довгі віки. Вона злободенна й сьогодні. Вона актуальною буде і завтра. Межі духовному вдосконаленню людини так і не визначено.

** Подивись на людину і пізнай її! На кого схожа істинна людина, що панує в плоті? Подібна на добрий і повний колос. Розсуди ж: не стебло з листочками є колос, не солома його, не полова, не зовнішня шкірка, що одягає зерно, і не тіло зерна, а колос є сама сила, яка створює стебло, солому, тіло зерна й інше, у тій силі все оте невидимо перебуває. Вона виявляє все те весною, коли вся зовнішність на зерні зігнила, щоб утворення плоду не було приписане мертвій землі, тобто гниючій зовнішності, а щоб вся слава була віддана невидимому Богу, який усюди діє своєю таємною правицею, щоб лиш він був у всьому голова, а вся інша зовнішність - п'ята.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковорода Григорій Савич: Біографія на УкрЛібі

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія Григорія Сковороди - читати детальну інформацію про персону, історію життя та творчість

# data[].attributes.headline
На аверсному боці банкноти (2006 рік) розміщено портрет видатного українського філософа і вченого Григорія Сковороди на тлі фонтану з написом Неравное всѢмъ равенство - ілюстрації до твору «Ознаки деяких спорідностей». 

# data[].attributes.subject
На аверсному боці банкноти (2006 рік) розміщено портрет видатного українського філософа і вченого Григорія Сковороди на тлі фонтану з написом Неравное всѢмъ равенство - ілюстрації до твору «Ознаки деяких спорідностей». 

# data[].attributes.headline
Пам'ятники Григорію Сковороді

# data[].attributes.subject
Пам'ятники Григорію Сковороді

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Пам'ятники Григорію Сковороді - пам'ятники українському філософу і поету, встановлені в містах та селищах України, за кордоном, а також представлені в закладах чи колекціях.

Перший пам'ятник Григорію Сковороді був виконаний Надією Крандієвською до 20-го листопада 1919 року для встановлення на Брянському вокзалі у Москві. Монумент з гіпсу був зруйнований через падіння частини п'єдесталу у день його встановлення. Кілька пам'ятників створив Іван Кавалерідзе. Перший пам'ятник за його проєктом був відкритий 1922 року в Лохвиці Полтавської області, на батьківщині філософа, до 200-річчя від дня його народження. Під час війни монумент, зроблений з бетону, був пошкоджений, але відновлений автором у бронзі у 1972 році.

Пам'ятники Сковороді є на території трьох меморіальних музеїв, у містах та місцевостях, де бував Сковорода, на територіях навчальних закладів названих його іменем.

Оскільки не збереглось прижиттєвого фотозображення чи портрета з натури (лише копії портрету, створеного незадовго до смерті Сковороди, але по пам'яті художника), то скульптури не могли відтворити портретну схожість, авторам доводилось орієнтуватись на своє сприймання й внутрішнє бачення.

Монументальна скульптура

Пам'ятники, пам'ятні знаки, меморіальні дошки

Виставкова скульптура

Малі архітектурні форми

# data[].attributes.attachment_link.title
Список пам'ятників Григорію Сковороді - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Пам'ятники Григорію Сковороді - пам'ятники українському філософу і поету, встановлені в містах та селищах України, за кордоном, а також представлені в закладах чи колекціях. Перший пам'ятник Григорію Сковороді був виконаний Надією Крандієвською до 20-го листопада 1919 року для встановлення на Брянському вокзалі у Москві.

# data[].attributes.headline
Розумій Сковороду сьогодні. Пізнай, у чому полягає його справжня сучасність

# data[].attributes.subject
Розумій Сковороду сьогодні. Пізнай, у чому полягає його справжня сучасність

# data[].attributes.body
300 років від Дня народження

# data[].attributes.headline
До 300 річчя від Дня народження

# data[].attributes.subject
До 300 річчя від Дня народження

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковорода Григорій у  живописі

# data[].attributes.headline
Григорій Сковорода "Байки Харківські". Читати

# data[].attributes.subject
Григорій Сковорода "Байки Харківські". Читати

# data[].attributes.attachment_link.title
Байки Харківські — Григорій Сковорода, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати повний текст ”Байки Харківські” (автор: Сковорода Григорій Савич). Читати повністю електронну книгу Григорій Сковорода — Байки Харківські онлайн в Бібліотеці української літератури УкрЛіб

# data[].attributes.headline
Григорій Сковорода. Біографія за 5 хвилин

# data[].attributes.subject
Григорій Сковорода. Біографія за 5 хвилин

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Останній Гетьман

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода. Біографія. Історія України!

# data[].attributes.headline
Філософ - Григорій Сковорода

# data[].attributes.subject
Філософ - Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.title
Кулик О. В. - 10 хвилин про філософію Григорія Сковороди

# data[].attributes.headline
Меморіальний музей Г. Сковороди у Переяславі

# data[].attributes.subject
Меморіальний музей Г. Сковороди у Переяславі

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал ТЕРРА

# data[].attributes.attachment_link.title
Меморіальний музей Г.С. Сковороди | UAhistory 1 Серія | Терра

# data[].attributes.headline
Григорій Савович Сковорода - провідний композитор другої половини 18 століття. Мав абсолютний слух, віртуозно грав на 7 музичних інструментах - флейті, скрипці, колісній лірі, кобзі, цимбалах, кіфарі та органі. Створив багато пісень, кантів, псалмів, був одним із засновників жанру "пісня-романс". Працював у жанрі подвійного хорового концерту.

# data[].attributes.subject
Григорій Савович Сковорода - провідний композитор другої половини 18 століття. Мав абсолютний слух, віртуозно грав на 7 музичних інструментах - флейті, скрипці, колісній лірі, кобзі, цимбалах, кіфарі та органі. Створив багато пісень, кантів, псалмів, був одним із засновників жанру "пісня-романс". Працював у жанрі подвійного хорового концерту.

# data[].attributes.headline
Банкнота номіналом 500 гривень зразка 2015 року

# data[].attributes.subject
Банкнота номіналом 500 гривень зразка 2015 року

# data[].attributes.headline
SKOVORODANCE: Харківський літмузей, Сергій Жадан і Юрій Гуржи презентували реґі-альбом на тексти Григорія Савича Сковороди

# data[].attributes.subject
SKOVORODANCE: Харківський літмузей, Сергій Жадан і Юрій Гуржи презентували реґі-альбом на тексти Григорія Савича Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.description
A new music service with official albums, singles, videos, remixes, live performances and more for Android, iOS and desktop. It's all here.

# data[].attributes.headline
Філософія Григорія Сковороди

# data[].attributes.subject
Філософія Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
Філософія Григорія Сковороди | ЛЕКТОРІЙ

# data[].attributes.headline
Композитор - Григорій Сковорода

# data[].attributes.subject
Композитор - Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода - композитор

# data[].attributes.headline
Чорнухинський літературно-меморіальний музей Г.С. Сковороди (Полтавська обл.)

# data[].attributes.subject
Чорнухинський літературно-меморіальний музей Г.С. Сковороди (Полтавська обл.)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Чорнухи 32 Меридiан

# data[].attributes.attachment_link.title
Музей-садиба Г.С.Сковороди

# data[].attributes.headline
Фонтан «Нерівна вся рівність», який зображений на банкноті НБУ в 500 гривень.

# data[].attributes.subject
Фонтан «Нерівна вся рівність», який зображений на банкноті НБУ в 500 гривень.

# data[].attributes.headline
Музеї Григорія Сковориди

# data[].attributes.subject
Музеї Григорія Сковориди

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ВО Центральної бібліотеки Полтавської МТГ

# data[].attributes.attachment_link.title
Подорож музеями Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
Історичні постаті. Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ГОВОРИТЬ ВЕЛИКИЙ ЛЬВІВ

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода – філософ духу і серця | Ген українців

# data[].attributes.attachment_link.title
Мудрі думки Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.description
24 лютого 2022 року о 5 годині ранку росія завдала ракетних ударів по території України й розпочала пряме повномасштабне вторгнення. Почалася Велика Вітчизняна війна Українського Народу проти нацистсько-фашистської орди рф. Українці стали на захист Рідної Землі. Ми впевнені - Україна переможе! За нами Правда, з нами Бог! Нас підтримує весь світ!

# data[].attributes.attachment_link.title
Ірина Фаріон про Григорія Сковороду | ВеличОсобистості | 2014

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Новицька

# data[].attributes.attachment_link.title
НЕВИГАДАНІ ІСТОРІЇ  № 13 (Григорій Сковорода)

# data[].attributes.headline
"Голова всяка має свій смисл". Сл. Г.Сковорода

# data[].attributes.subject
"Голова всяка має свій смисл". Сл. Г.Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.title
H.Skovoroda Song 9 / Г.Сковорода "Голова всяка має свій смисл" Тетяна Лобода  та  Микола Береговий

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Суспільне Полтава

# data[].attributes.attachment_link.title
Усе в тобі: Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Книга-мандрівка. Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
БОГДАН ЛОГВИНЕНКО (UKRAЇNER) ПРО СКОВОРОДУ. 4 серія «Книга-мандрівка. Україна».

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Те, що музика в житті Григорія Сковороди була домінантою світосприйняття, є фактом незаперечним і доведеним у більшості досліджень про українського генія світової культури
Найкраще це висловив сам Григорій Савич: "Мені моя сопілка і вівця дорожчі царського вінця". Адже музика, поезія становили нерозривну єдність і гармонію життя й філософії Сковороди. Філософія для нього була, за його ж висловом, "найдосконалішою музикою", "музичне" спрямування літературних творів відчутне навіть у назвах (книга "Симфонія, нареченная Асхань..."), у визначеності самих жанрів опусів: пісня, кант, духовний концерт, канон, стихири, "музично-псальмові імпровізації" (термін І. Тилика).

Виняткові музичні здібності - досконалий слух, чудовий голос, володіння багатьма інструментами, талант композитора і педагога - були засобом передавати філософію буття й світобачення, сутність якого називаємо нині національною бароковою традицією, що, власне, визначає засади українського музичного бароко. Вона виявляється насамперед в образній сфері, спрямованій на внутрішній світ людини та сприйняття навколишнього світу крізь дуалізм самого буття з його протиставленням добра і зла, духовного і тілесного, земного і горішнього, життя і смерті. Ця сутність бринить в особливій музичній мові - проникливій, сердечній, зрозумілій усім.

Свою філософію Григорій Савич транслював у слові й музиці, а постійною супутницею його мандрів була флейта... В одному з творів Сковорода немовби зафільмував себе через споглядання архангелів Божих, які начебто спостерігають за ним із неба: "Дивлячись униз, бачать вони там, праворуч від усякого метушливого люду, самотнього мандрівника Сковороду. Бадьорим кроком він іде собі з жезлом і тихо наспівує... Співаючи, кидає погляд то праворуч, то ліворуч... Відпочиває біля струмка або на зеленій галявині... Цей мандрівник ходить ногами по землі, а серце його перебуває на небесах і втішається..."

Про що ж співав цей філософ-мандрівник і які мелодії виводила його вірна супутниця флейта? Адже філософію він сприймав як "найдосконалішу музику", власні поезії називав піснями, симфоніями, сонатами, а слово звучало для нього як мелодія. Його вважали праведником, котрий зцілює піснями і чарівною грою душевні рани одиноких, убогих і знедолених. Бо, за його розумінням, "музика промовляє до душі нашої", він бачив у ній "джерело думок вдячних" і спосіб узагальнення світу.

Мелодії, за розповідями друзів, Григорій виводив ще дитиною, прагнучи усамітнення і споглядання навколишнього світу. А, імпровізуючи на сопілці, удосконалив інструмент і свою гру настільки, що міг передавати на ньому рулади птахів.

У сім'ї незаможного козака Сави Сковороди співали українських пісень, сумлінно дотримувались народних звичаїв і церковних традицій. Пізніше філософ-музикант дасть образну й символічну назву рідному фольклору - "тритисячилітня піч". Зі слів його найближчого друга та учня Михайла Ковалинського, "Григорій, по седьмому году рождения приметен был дарованием к музыке. В церкву ходил он самоохотно на крылос и певал отменно". У сільській школі, як і належало, розучував псалми та ірмоси, бо треба було знати спів "осьмогласний" і "подобний", складати власну мелодію на канонічні слова або текст на задану мелодію. Отже, тодішня освіта давала хорошу музичну підготовку на основі церковних богослужінь.

Прекрасний голос Григорія, уміння грати на народних інструментах і загальні знання відчинили йому двері одного з найкращих європейських вишів того часу - Києво-Могилянської академії. "Юний прибулець із першого ж разу привернув до себе увагу диригента співочої капели, і його одразу прийняли до хору". Опанувавши такі музичні інструменти, як скрипка, орган, флейттраверс (поперечна флейта), віртуозно граючи на лірі, гуслях, бандурі, він став незамінним у студентському оркестрі.

Неймовірно допитливий, Григорій оволодів у академії принципами партесного (багатоголосого хорового) концерту. Він вивчав музику Йоанна Дамаскина, осягав закони композиції. Адже в Могилянській академії зосередилися традиції видатних музикантів-просвітителів Феофана Прокоповича, Григорія Кониського, Лазаря Барановича, вже була відома "Граматика мусикійська" Миколи Дилецького. Саме тут здобували освіту музичні генії України Максим Березовський, Артемій Ведель та інші митці. Відомо також, що бурсак Сковорода знав дуже багато різних співів, і коли до Києва приїхав із Петербурга дехто Головня, то Григорій знайомив його з новою на той час "київською нотацією".

Бурсаки, і Сковорода теж, брали участь у всіх міських святах та урочистостях, у тому числі з нагоди приїзду в Київ царських осіб. На їхню честь доводилося співати церковні служби, гімни, світські й народні пісні, вітальні канти і псалми.

Музика супроводжувала також філософські диспути в академії: перед їхнім початком хор співав гімн, оркестр грав марш, у перервах півчі виконували концерти і канти, оркестр - інструментальні п'єси. Усе завершувалося хоровим співом "Достойно єсть".

Улюбленим заняттям спудеїв були постановки шкільних драм і вертепних вистав. Різні джерела оповідають, що одним із виконавців та автором музики до бурсацьких постановок був Григорій Сковорода. І називають приклади: канти "Песнь Рождеству Христову в нищете Его", "Радуйся, верных озаряющая", кант-колядку "Ангелы, снижайтесь".

Грою на інструментах хлопці (так називали студентів-бідняків) розважали міщан на київських майданах, заробляли собі на хліб насущний співом у хатах і на вулицях. Такий спосіб заробітку називали "міркованієм". За обіцяну копійку доводилося читати і всеношну молитву над померлим. Під час канікул бурсаки отримували "єпетицію" (свідоцтво) на "іспрошеніє пособій" і розходилися по Україні заробляти на зиму.

Володіння багатьма інструментами, гарний голос, обізнаність у царині музики визначили подальшу музичну кар'єру Григорія Сковороди. Київського бурсака направили до петербурзької Придворної співочої капели - одного з найкращих тоді музичних закладів Європи. У різний час там звучали голоси видатних співвітчизників Сковороди - Марка Полторацького, Максима Березовського, Дмитра Бортнянського, Семена Гулака-Артемовського, Федора Якименка.

Успіхи 20-річного Григорія були такими значними, що він одержав звання "придворного уставщика" (соліста хору) з відповідним матеріальним забезпеченням. Капела та її соліст Сковорода перебували в центрі всіх музичних подій Петербурга: жоден бал чи урочиста подія не проходили без участі Придворного хору. Окрім церковних співів і народно-побутової музики, виконувалися також західноєвропейські твори. Адже з 1730-х років у світських розвагах Російської імперії запанувала мода на концерти і почало розвиватись оперне мистецтво.

У перших оперних спектаклях - "Сила любові та ненависті", "Александр в Індії", "Селевк" італійця Франческо Арайї - серед 50-ти хористів співав і Сковорода. А в Москві, на коронації Єлизавети (1742 р.) Григорій із Придворною капелою брав участь у виконанні "Прологу" Якоба Штеліна та опери "Милосердя Тита" німецького композитора Гессе.

Із нагоди коронації Єлизавети відбулися також урочистості в Києві, які супроводжувала Придворна капела. Скориставшись нагодою, волелюбний Григорій Сковорода не повернувся до Петербурга і залишився продовжувати навчання у своїй alma mater.

Завдяки знанню багатьох іноземних мов, високій ерудиції його відібрали 1750 року для супроводу царської місії в Угорщині. Але й тут дався взнаки волелюбний характер Сковороди. Від покладених на нього обов'язків він відмовився й подався мандрувати містами і селами Угорщини, Австрії, Італії. Трирічні мандри значно збагатили його музичний досвід і, насамперед, пісенну творчість: у ті часи в Західній Європі надзвичайно популярною була вокальна лірика.

Повернувшись на Батьківщину, Григорій Савич щедро ділився музичними знаннями. Приватний сільський учитель, викладач Харківського колегіуму Сковорода являв собою на той час унікальну постать: до учнів він приходив, тримаючи в руках не звичну указку чи різку, а сопілку і флейту! Давав уроки співу, імпровізуючи на інструментах, вів заняття з хором у супроводі органа, займався зі шкільним оркестром, запрошував лірників і співав із ними українських пісень, свої канти. У Харкові він охоче бував на домашніх музичних вечорах, де співав і виконував соло на флейті.

Улюблений інструмент філософа-музиканта іноді служив йому охоронною грамотою. Відомий факт, що Катерина ІІ просила Сковороду через свого посланця Потьомкіна перебратися до Петербурга. Той доповідав згодом цариці про зустріч із філософом-мандрівником на Харківщині: він сидів із флейтою біля дороги, а поруч паслася вівця. Вислухавши царську пропозицію, Сковорода висловив відмову римою: "Передайте матінці-цариці: мені моя сопілка і вівця дорожчі царського вінця".

Обравши долю мандрівного вчителя, філософа і народного співака, Григорій Савич, "переходячи з міста в місто, із села в село, дорогою завжди співав або, вийнявши з-за пояса свою улюбленицю флейту, награвав на ній сумні фантазії та симфонії". Співав народних пісень, духовні та світські канти і псалми, закладаючи тим самим історію української пісні-романсу.

На жаль, не вдалося знайти зроблені рукою Сковороди записи мелодій. Деякі з них збереглися завдяки народним виконавцям, які передавали їх із покоління в покоління. Його пісні співали українські рапсоди-бандуристи, лірники, мандрівні дяки, чумаки, зазнаючи змін внаслідок плину часу. Їх можна сприймати як народні, іменовані також "сковородинськими". І понині відомі його сатирична пісня "Всякому городу нрав і права", ліричні канти "Стоїть явір над горою", "Ой ти, птичко жолтобоко", пісня-псалом "Ах поля, поля зелені". А пісню "Ах пішли мої літа" було надруковано з нотами ще за життя Сковороди в "Богогласнику" 1790 року в Почаївській друкарні.

Збереглися також записана Миколою Лисенком від кобзаря Остапа Вересая "сковородинська" пісня-псалом "Про правду і кривду" та пісня "Сонце і пташка", яку, за переказами, співав хор кріпаків князя Потьомкіна. Григорій Квітка-Основ'яненко стверджував, що урочистий і радісний наспів "Христос воскресе" та канон "Воскресіння день" теж належать Григорію Сковороді.

У Національній бібліотеці України імені Володимира Вернадського зберігається в рукописному варіанті музика на текст "Херувимської", автор котрої зазначений як Грицько із позначкою "8-голосная служба Грицкова". Дослідники стверджують, що творець цієї величної і задушевної музики, близької до українських пісенних інтонацій, не хто інший, як Григорій Сковорода, і захоплені майстерним володінням композиторською технікою, органічним поєднанням народного багатоголосся з класичною поліфонією, сміливістю ладового та гармонійного мислення.

В Історичному музеї у Москві зберігається рукописний збірник літературних творів Сковороди. На одній зі сторінок "Песни Рождества Христова в нищете Его" записано ноти мелодії, яка дуже нагадує українські народні пісні і, як доводять музикознавці, також належить авторові поетичного тексту.

Якось Григорій Сковорода зізнався: "Не можу зіграти в театрі світу ніякої особи вдало, крім низької, простої, безтурботної, самотньої: я сю роль обрав, узяв і радію з того..." Так само для своїх пісень він обрав простоту й сердечність. Даруючи одну з них, Григорій Савич скромно зауважив: "...правда, пісня наша майже зовсім сільська і написана простонародною мовою, але я сміливо заявляю, що, за всієї простонародності й простоти, вона щира, чиста і безпосередня".

Ще образніше про музику Сковороди сказав його друг Михайло Ковалинський: "Вона сповнена гармонії простої, але величної, проникливої, чарівної, ніжної..." Адже, якщо повернутися до слів самого Сковороди, "цей мандрівник ходить ногами по землі, а серце його перебуває на небесах і втішається".

Збірка, яку Сковорода назвав "Сад Божественних пісень", мелодії до яких складав власноручно, є насправді художнім феноменом сковородинських "віршів-пісень", предтечею "музики поезії" - мистецького феномена вже нашого сучасника Валентина Сильвестрова. Звернення Сковороди до біблійних сюжетів, найпоширеніших текстів псалмів єднало українське бароко із загальноєвропейськими бароковими традиціями. Його музично-поетичний світ став живим джерелом для майбутніх хорових концертів Артемія Веделя, Максима Березовського, Дмитра Бортнянського із притаманними їм загостреними лірико-драматичними образами й сповідальним типом висловлення. Ці традиції всотали й інші генії української музики, серед яких Микола Лисенко, Микола Леонтович, Кирило Стеценко.

У ХХ столітті й у наш час відгомін сковородинської філософії звучить у музиці наших сучасників. Адже не випадково музика 1960-х позначена потужною хвилею національного необароко, де панують філософські теми і релігійно-духовні образи.

Музика Євгена Станковича звертається до людської душі через тексти "Давидових псалмів", "Літургії св. Іоанна Златоуста", "Херувимської", біблійних молитов. Чи не та ж сковородинська традиція "псальмобачення" (вислів Т. Гусарчук) звучить у гостро драматичній і водночас лірично-ніжній музиці Станковича як двобій радості й скорботи, душі та плоті, буденного і вічного, приреченості людського існування і духовних сил людини. Витоки біблійно-псалмової філософії Сковороди продовжуються у творчості Станковича як трансляція надважливих сучасних тем і образів через канонічні сакральні форми - "Панахида за померлими від голоду", "Кадиш-реквієм", "Dictum" (пам'яті Чорнобиля), "Страсті за Тарасом".

Чи не пов'язана з молитовним, просвітленим звуковідчуттям Сковороди елегійна, медитативна музика Валентина Сильвестрова? Приміром, його кантата "Отче наш" на канонічний церковнослов'янський текст і вірш Шевченка "Заповіт?

Музичний світ Сковороди обіймав музику його землі, народу, історія якого тривала, за його ж відліком, три тисячоліття. Через розмаїття побутових жанрів, інтонацій та ритмів він сповідував і поширював свою філософію буття, вів діалог із світом. Піснями і грою на флейті, яка була супутницею усього його життя, мислитель-мандрівник ""замовляв" душевні й сердечні рани недужих, самотніх, зневажених й убогих" (Д. Яворницький). Своїми кантами він висміював людські й земні гріхи (один із них - "Всякому городу нрав і права" - наче написаний сьогодні), складав пісні - сільські й міські, канти, псальми, притчі про буденний світ, ліричні елегії про любов і природу, гімни й оди во славу свободи, життя та людини. Сковорода розширив значення пісенної лірики до рівня громадянського і суспільного камертона.

Весь сковородинський пісенний спектр присутній у сучасній камерно-вокальній українській музиці, трансформований у жанрах солоспіву, романсу, пісні-романсу, мистецької пісні (термін П. Гуньки), сатиричних куплетів тощо.

Епіцентром музичного світу Сковороди є його "Сад божественних пісень, зрослий із зерн святого писання" (авторська назва "Сад божественных пъсней, прозябшій из зерен священнаго писанія"). Адже "Сад" Сковороди розкриває, насамперед буденний світ - красу природи й почуття людини, її переживання радості та скорботи, буденні клопоти і філософські роздуми. Можливо, таким "уточненням" назви збірки (канонічних текстів там, власне, майже немає), він визначив сутність української музичної культури та її духовне призначення - від симфоній, літургій до побутової пісні.

Саме ця сковородинська сутність музики звучить у хоровому концерті "Сад божественних пісень" Івана Карабиця. По-своєму інтерпретує її Олександр Щетинський у хоровій симфонії "Узнай себе" за філософськими текстами Сковороди. Чи не та ж сковородинська барокова традиція єднає таких різних за стилем висловлення композиторів, як Євген Станкович і Валентин Сильвестров, Іван Карабиць і Леся Дичко, Віктор Степурко і Вікторія Польова, Анна Гаврилець і Богдана Фроляк, Олександр Козаренко і Олександр Щетинський...?

Леся ОЛІЙНИК

На головному фото: "Григорій Сковорода. Думки про майбутнє". Художник Ганна Єгорова

# data[].attributes.attachment_link.title
Музичний світ Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.description
Те, що музика в житті Григорія Сковороди була домінантою світосприйняття, є фактом незаперечним і доведеним у більшості досліджень про українського генія світової культури Найкраще це висловив сам Григорій Савич: "Мені моя сопілка і вівця дорожчі царського вінця". Адже музика, поезія становили нерозривну єдність і гармонію життя й філософії Сковороди.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Суспільне Культура

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода: пророк, філософ, мандрівник та гуманіст | Культові українці

# data[].attributes.attachment_link.title
300 річчя Григорія Сковороди || Коротка біографія

# data[].attributes.headline
"Всякому городу нрав і права". Сл. Г.Сковороди

# data[].attributes.subject
"Всякому городу нрав і права". Сл. Г.Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
Всякому городу нрав і права (XVIII ст.)

# data[].attributes.headline
"Ой ти птичко жовтобока". Сл. і муз. Г.Сковороди

# data[].attributes.subject
"Ой ти птичко жовтобока". Сл. і муз. Г.Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
Ой ти птичко жовтобока (Український кант, XVIIIст.)

# data[].attributes.headline
"Стоїть явір над водою..." Сл. Г.Сковороди

# data[].attributes.subject
"Стоїть явір над водою..." Сл. Г.Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
Тарас Компаніченко. Пісня на слова Сковороди 7560.AVI

# data[].attributes.headline
De Libertate. Хорея Козацька. Текст: Григорій Сковорода,  Тарас Компаніченко

# data[].attributes.subject
De Libertate. Хорея Козацька. Текст: Григорій Сковорода,  Тарас Компаніченко

# data[].attributes.attachment_link.title
De Libertate. Хорея Козацька. De Libertate. sound

# data[].attributes.headline
Великі українці. Григорій Сковорода

# data[].attributes.subject
Великі українці. Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.title
Великі Українці - Григорій Сковорода (2008)

# data[].attributes.headline
Музей Г.Сковороди у Сковородинівці (Харківська обл.)

# data[].attributes.subject
Музей Г.Сковороди у Сковородинівці (Харківська обл.)

# data[].attributes.attachment_link.title
Музей Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Собаки". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Ворона і чиж

# data[].attributes.subject
Ворона і чиж

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Ворона і чиж". Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Жайворонки". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Голова і тулуб

# data[].attributes.subject
Голова і тулуб

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Голова і тулуб". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Чиж і щиглик

# data[].attributes.subject
Чиж і щиглик

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Чиж і щиглик". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Годинникові коліщата

# data[].attributes.subject
Годинникові коліщата

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Годинникові коліщата". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Орел і сорока

# data[].attributes.subject
Орел і сорока

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Орел і сорока". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Голова і тулуб

# data[].attributes.subject
Голова і тулуб

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Голова і Тулуб"

# data[].attributes.headline
Мурашка і свиня

# data[].attributes.subject
Мурашка і свиня

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Мурашка і свиня". Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Дві курки". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Вітер і філософ

# data[].attributes.subject
Вітер і філософ

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Вітер і філософ". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Брусок і ніж

# data[].attributes.subject
Брусок і ніж

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Брусок і ніж". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Орел і черепаха

# data[].attributes.subject
Орел і черепаха

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Орел і черепаха". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Сова і дрізд

# data[].attributes.subject
Сова і дрізд

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Сова і дрізд". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Змія і буфон

# data[].attributes.subject
Змія і буфон

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Змія і буфон". Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Жаби". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Два коштовні камінці: алмаз і смарагд

# data[].attributes.subject
Два коштовні камінці: алмаз і смарагд

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Два коштовні камінці: алмаз і смагард". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Собака і коняка

# data[].attributes.subject
Собака і коняка

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Собака і коняка". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Кажан і двоє пташенят: горлицине і голубине

# data[].attributes.subject
Кажан і двоє пташенят: горлицине і голубине

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Кажан і двоє пташенят: горлицине і голубине". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Верблюд і олень

# data[].attributes.subject
Верблюд і олень

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Верблюд і олень". Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Зозуля і Косик

# data[].attributes.subject
Зозуля і Косик

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Зозуля і Косик"

# data[].attributes.headline
Гній і Алмаз

# data[].attributes.subject
Гній і Алмаз

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Гній і Алмаз"

# data[].attributes.headline
Собаки і Вовк

# data[].attributes.subject
Собаки і Вовк

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Собаки і Вовк"

# data[].attributes.headline
Кріт і Лінкс

# data[].attributes.subject
Кріт і Лінкс

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Кріт і Лінкс"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Лев і мавпи"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Щука і Рак"

# data[].attributes.headline
Бджола і Шершень

# data[].attributes.subject
Бджола і Шершень

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Бджола і Шершень"

# data[].attributes.headline
Баба і Гончар

# data[].attributes.subject
Баба і Гончар

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Баба і Гончар"

# data[].attributes.headline
Олениця і Кабан

# data[].attributes.subject
Олениця і Кабан

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Олениця і Кабан"

# data[].attributes.headline
Соловей, Жайворонок і Дрізд

# data[].attributes.subject
Соловей, Жайворонок і Дрізд

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Соловей, Жайворонок і Дрізд"

# data[].attributes.headline
ГРИГОРІЙ СКОВОРОДА: МІЖ БУДДОЮ, ЇСУСОМ ТА ЄВОЮ. Фільм Валерія Бебика

# data[].attributes.subject
ГРИГОРІЙ СКОВОРОДА: МІЖ БУДДОЮ, ЇСУСОМ ТА ЄВОЮ. Фільм Валерія Бебика

# data[].attributes.attachment_link.title
ГРИГОРІЙ СКОВОРОДА: МІЖ БУДДОЮ, ЇСУСОМ ТА ЄВОЮ. Фільм Валерія Бебика

# data[].attributes.headline
Росіяни знищили музейний комплекс у Сковородинівці. 06 травня 2022 року о 22.50

# data[].attributes.subject
Росіяни знищили музейний комплекс у Сковородинівці. 06 травня 2022 року о 22.50

# data[].attributes.attachment_link.title
Директорка музею Сковороди розповіла про знищений комплекс

# data[].attributes.attachment_link.title
Навіщо росіяни знищили музей Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
❤️‍🩹Сковорода - наш. Відношення філософа до Росії та історія життя

# data[].attributes.headline
Григорій Сковорода на купюрі 500 гривень

# data[].attributes.subject
Григорій Сковорода на купюрі 500 гривень

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Національний банк України

# data[].attributes.headline
"Григорій Сковорода". Художній фільм. 1959 рік. (рос.). Реж. Іван Кавалерідзе

# data[].attributes.subject
"Григорій Сковорода". Художній фільм. 1959 рік. (рос.). Реж. Іван Кавалерідзе

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Марина Юрьевна

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорiй Сковорода

# data[].attributes.headline
Таємничий Сковорода. Документальний фільм

# data[].attributes.subject
Таємничий Сковорода. Документальний фільм

# data[].attributes.attachment_link.title
"Таємничий Сковорода".  Документальний фільм

# data[].attributes.headline
"Благословення ви, сліди..." Документальний фільм про Григорія Сковороду

# data[].attributes.subject
"Благословення ви, сліди..." Документальний фільм про Григорія Сковороду

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Україна завтра

# data[].attributes.attachment_link.title
Фільм про Григорія Сковороду "Благословенні ви, сліди..."

# data[].attributes.headline
Поштовий блок до 300-річчя від Дня народження Г.С.Сковороди. 2022 рік

# data[].attributes.subject
Поштовий блок до 300-річчя від Дня народження Г.С.Сковороди. 2022 рік

# data[].attributes.attachment_link.title
марка_Сковорода

# data[].attributes.headline
Пам’ятну срібну монету “Сад божественних пісень” номіналом 20 грн випустили з нагоди 300-річчя з дня народження Сковороди. Діаметр монети – 50 мм, тираж – до 2 500 шт.

# data[].attributes.subject
Пам’ятну срібну монету “Сад божественних пісень” номіналом 20 грн випустили з нагоди 300-річчя з дня народження Сковороди. Діаметр монети – 50 мм, тираж – до 2 500 шт.

# data[].attributes.attachment_link.title
Монета_300_Соворода

# data[].attributes.headline
Марка Григорій Сковорода. 1997 рік

# data[].attributes.subject
Марка Григорій Сковорода. 1997 рік

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковорода 1997

# data[].attributes.headline
Марка до 250-річчя від Дня народження Григорія Сковороди. 1972 рік

# data[].attributes.subject
Марка до 250-річчя від Дня народження Григорія Сковороди. 1972 рік

# data[].attributes.headline
Серія марок із каліграфічними написами, присвяченими Григорію Сковороді. Художниця Катерина Степаніщева. 

# data[].attributes.subject
Серія марок із каліграфічними написами, присвяченими Григорію Сковороді. Художниця Катерина Степаніщева. 

# data[].attributes.body
Марки ж створювалися за допомогою послуги Укрпошти – «Власна марка».
Художниця: «Хочу звернути увагу на вишиванку філософа. Вона виглядає однією червоною площиною, але, якщо придивитися, можна побачити весь наш світ – землю, воду, рослини, тварин, небо і космос. Це все, що в нас є і частиною чого ми є самі. Григорій Сковорода тримає у руці зерно. Його філософія, яку він заклав у своїй творчості – подібна до природи, яка закладає в маленьке зерно рослину. Погляди Сковороди настільки глибокі і актуальні, що вони і досі проростають в наших серцях, незважаючи на те, скільки часу минуло».

# data[].attributes.attachment_link.title
марка сковор

# data[].attributes.headline
1 мільйон карбованців. Срібна пам'ятна монета НБУ "Григорій Сковорода". 1996 рік

# data[].attributes.subject
1 мільйон карбованців. Срібна пам'ятна монета НБУ "Григорій Сковорода". 1996 рік

# data[].attributes.body
Художник: аверс: Івахненко Олександр реверс: Прохорова Тетяна
Скульптор: аверс: Хазов Олександр реверс: Харламов Вячеслав

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковорода монета 19

# data[].attributes.headline
"Відкрий себе" - фільм про геніального українського філософа і поета Григорія Сковороду.

# data[].attributes.subject
"Відкрий себе" - фільм про геніального українського філософа і поета Григорія Сковороду.

# data[].attributes.body
За створення фільму творча група удостоєна Державної премії ім. Т. Г. Шевченка. Режисер: Ролан Сергієнко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Портал Експеримент

# data[].attributes.attachment_link.title
Відкрий себе

# data[].attributes.headline
Творча спадщина Григорія Сковороди

# data[].attributes.subject
Творча спадщина Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковорода Григорій. Читати біографю, афоризми, критику, статті, твори

# data[].attributes.attachment_link.description
Сторінка українського письменника Григорія Сковороди на міжнародному порталі Експеримент

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ЗМІСТ

Всякому місту - звичай і права...
В город не піду багатий - на полях я буду жить...
Гей, поля, поля зелені...
То яка ж та слава нині?...
Вже хмара пройшла. Райдуга в небі грає...
Бачачи життя осього горе
Гей ти, пташко жовтобоко...
Гей ти, нудьго проклята! Ся докучлива печаль...
Чистий можеш буть собою...
Щастя, а де ти живеш? Горлиці, скажіте!...
Розпошир удаль зір свій, як і розуму коло...
Ми тебе зовсім марнуєм...
О спокою наш коханий! Де тебе знайти в наш час?...
Їдеш, хочеш нас лишити?...
Підіймись на небеса - у версальський хоч би сад...
Осінь нам приходить, а весна пройшла...
ВСЯКОМУ МІСТУ - ЗВИЧАЙ І ПРАВА...

Всякому місту - звичай і права,
Всяка тримає свій ум голова;
Всякому серцю - любов і тепло,
Всякеє горло свій смак віднайшло.
Я ж у полоні нав'язливих дум:
Лише одне непокоїть мій ум.

Панські Петро для чинів тре кутки,
Федір-купець обдурити прудкий,
Той зводить дім свій на модний манір,
Інший гендлює, візьми перевір!
Я ж у полоні нав'язливих дум:
Лише одне непокоїть мій ум.

Той безперервно стягає поля,
Сей іноземних заводить телят.
Ті на ловецтво готують собак,
В сих дім, як вулик, гуде від гуляк.
Я ж у полоні нав'язливих дум:
Лише одне непокоїть мій ум.

Ладить юриста на смак свій права,
З диспутів учню тріщить голова,
Тих непокоїть Венерин амур [ ],
Всяхому голову крутить свій дур.
В мене ж турботи тільки одні,
Як з ясним розумом вмерти мені.

Знаю, що смерть - як коса замашна,
Навіть царя не обійде вона.
Байдуже смерті, мужик то чи цар,-
Все пожере, як солому пожар.
Хто ж бо зневажить страшну її сталь?
Той, в кого совість, як чистий кришталь...

В ГОРОД НЕ ПІДУ БАГАТИЙ - НА ПОЛЯХ Я БУДУ ЖИТЬ...

В город не піду багатий - на полях я буду жить,
Вік свій буду коротати там, де тихо час біжить.
О діброво! О зелена! Моя матінко свята!
Тут веселість лиш для мене щиру тишу розгорта.
Бо міста хоча й високі, в море розпачу штовхнуть,
А ворота і широкі у неволю заведуть.
О діброво! О зелена! Моя матінко свята!
Тут веселість лиш для мене щиру тишу розгорта.
Ні, не хочу їздить в море задля золотих одеж,
Бо вони ховають горе, сум і страх, журу без меж.
О діброво! О зелена! Моя матінко свята!
Тут веселість лиш для мене щиру тишу розгорта.
Йти гидую з барабаном завойовувать міста,
Чи лякати пишним саном, щоб хилилась дрібнота.
О діброво! О зелена! Моя матінко свята!
Тут веселість лиш для мене щиру тишу розгорта.
Дух мій і наук не хоче, окрім розуму свого,
Крім Христа святих пророчень - раю чистого мого
О діброво! О зелена! Моя матінко свята!
Тут веселість лиш для мене щиру тишу розгорта.
І нічого не бажаю, окрім хліба та води,
Вбогість я за друга маю - з нею ми давно свати.
О діброво! О зелена! Моя матінко свята!
Тут веселість лиш для мене щиру тишу розгорта.
Мій маєток прежаданий - спокій, воленька свята.
Окрім вічності, для мене лиш дорога ся свята.
О діброво! О зелена! Моя матінко свята!
Тут веселість лиш для мене щиру тишу розгорта.
А коли до всього того гріх збороти до кінця,
То скажи тоді: якого ж треба прагнути вінця?
О діброво! О зелена! Моя матінко свята!
Тут веселість лиш для мене щиру тишу розгорта.
Здрастуй, любий мій спокою! Ти навіки уже мій!
Добре бути нам з тобою: ти для мене, а я твій.
О, діброво! О свободо! Я в тобі почав мудріть.
І в тобі, моя природо, шлях свій хочу закінчить.

ГЕЙ, ПОЛЯ, ПОЛЯ ЗЕЛЕНІ...

Гей, поля, поля зелені,
Зелом-квітом оздоблені!
Гей, долини, і балки,
І могили, й пагорки!

Гей ви, вод потоки чисті!
Береги річок трависті!
Гей же, кучері які у дібров сих і гайків!

Жайворонок над полями,
Соловейко над садами,-
Той під хмарами дзвенить, сей же на гіллі лящить.

А коли зійшла денниця,
То прокинулася птиця.
Музика звучить навкруг, у повітрі шум і рух!

Тільки сонце визирає -
Вівчар вівці виганяє,
На сопілочку свою котить трелі по гаю.

Пропадайте, думи трудні
І міста багатолюдні!
Я й на хлібові сухім житиму в раю такім.

ТО ЯКА Ж ТА СЛАВА НИНІ?...

То яка ж та слава нині?
Глянь на бучу в сій годині!
Ізраїле! Гідри -звіра,
Чи велика в тобі міра,
Треба зрозуміти.
Булава і скіпетр сяє,
Рано вставши,- слава злая,
Серце сповнене тривоги,
Руки зв'язані і ноги, Як минути сіті?
Нині п'яна скаче воля,
Рано вставши - марна доля.
Ізраїле! Того звіра
Де ведуть мета і міра?
Треба вже прозріти.
Шлють сирени з океану
Пісню солодко-оманну,
Бідне серце, щоб се чути,
Хоче назавжди заснути,
Не сягнувши землю.
Плоть і світ! О прірво люта!
Все в тобі наскрізь отрута,
Щелепами позіхаєш
і усе підряд ковтаєш.
Як минути сіті?
Ся пучина всіх ковтає,
Ся щелепа всіх з'їдає!
Ізраїле! Кита-звіра
Де мета, і глузд, і міра?
Плоть ту не наситиш!
Розпусти свої вітрила,
Розуму широкі крила,
Пливучи по буйнім морю,
Возведи зіниці вгору -
Шлях знайдеш правдивий.
Краще жити у пустині,
Зачинившись у яскині,
По безвіддях вік пробути,
Знадних голосів не чути.
Будь мені Іраклій тщивий
Будь Іона прозорливий.
Голови всічи зміїні,
З китової блювотини
Скочить дай на кефу

ВЖЕ ХМАРА ПРОЙШЛА. РАЙДУГА В НЕБІ ГРАЄ...

Вже хмара пройшла. Райдуга в небі грає.
Нудьга пропливла. Цілий світ любо сяє.
І весело серцю на сю чисту погоду,
Коли світу злого стиха лютий подув.
Звабливий наш світ, та для мене - пучина,
Пітьма, хмари, лід, повна суму година.
Проте вже веселка мені ясно заграла,
І щира голубка мені мир здарувала.
Печале, прощай! Прощавай, зла утробо!
Вже кволості край, бо воскрес я із гроба.
Давидова воле! Для мене кефа, земля ти,
Веселка і світло, олива, верем'я й життя ти.

БАЧАЧИ ЖИТТЯ ОСЬОГО ГОРЕ

Бачачи життя осього горе,
Що кипить, немов Червоне море,
Вихором напасті, туги, бід,
Я розслабнув, і жахнувсь, і зблід.
Горе сущим у нім!
Припинив я, бідний, біг свій скоро
Щоб не впасти з фараоном в море.
Вже до пристані біжу я, мчу,
Плачем, криками кричу
І здіймаю руки.
Боже! У вогні не дай згоріти!
В місті дай мені твоїм пожити -
Хай у свій не втягне слід
Блудний світ, сей темний світ!
О милості бездна!

ГЕЙ ТИ, ПТАШКО ЖОВТОБОКО...

Гей ти, пташко жовтобоко,
Не клади гнізда високо,
А клади лиш на лужку,
На зеленім моріжку.
Яструб ген над головою
Висить, хоче ухопить,
Вашою живе він кров'ю,
Глянь же! Пазури сталить!
Стоїть явір над горою,
Все киває головою,
Буйні вітри повівають,
Руки явору ламають.
А вербички шумлять низько,
Заколишуть мене в снах,
Тут тече потічок близько,
Видко воду аж до дна.
Нащо ж думати-гадати,
Що в селі родила мати?
То у тих хай мозок рветься,
Хто високо вгору пнеться.
А я буду собі тихо
Коротати милий вік,
Так мені мине все лихо -
Щасний буду чоловік.

ГЕЙ ТИ, НУДЬГО ПРОКЛЯТА! СЯ ДОКУЧЛИВА ПЕЧАЛЬ...

Гей ти, нудьго проклята! Ся докучлива печаль
Гризе мене затята, як міль плаття чи ржа сталь.
Гей ти, скуко, гей ти, муко, люта муко!
Де не буду, я з тобою завжди всякий час,
Ми - як риба із водою, хто розлучить нас?
Гей ти, скуко, гей ти, муко, люта муко!
Звіряку злу заколеш, як візьмеш гострий ніж,
Нуди ніяк не збореш, хоч меч свій і сталиш.
Гей ти, скуко, гей ти, муко, люта муко!
Добросердечне слово лиш може врятувать,
Що завсігди готове думки всі обійнять.
Гей ти, скуко, гей ти, муко, люта муко!
Христе, ти - меч верховний, а піхви - наша плоть,
Почуй наш крик, сліз повний, дай думи прополоть.
Гей ти, скуко, гей ти, муко, люта муко!
Твій голос рідний з неба нам буде провіщать,
Що блискавкою, громом треба полк нуди прогнать.
Геть ти, скуко, геть ти, муко, з димом-чадом!

ЧИСТИЙ МОЖЕШ БУТЬ СОБОЮ...

Чистий можеш буть собою,
То нащо тобі броня
І шолом над головою?
Не потрібна і війна.
Непорочність - ось тобі броня,
А невинність - крем'яна стіна.
Щит, меч і шолом - буде тобі бог.
Світе, світе безпорадний,
Вся надія - угорі,
Маєш сумнів - то нещадний
Вихор розмете на прі.
Непорочність - се Сігор, повір,
А невинність - ось небесний двір.
Там побувай і там почий.
Бомб се місто не боїться,
Ні підступності, ні стріл.
Хитрих мін не застрашиться,
Ні пожежі, ані стрільб.
Непорочність - ось де діамант,
А невинність - ось священний град.
Там побувай і там почий.
Ворога в сім граді люблять,
їм віддружують тепло,
Силу для чужого гублять,-
І не відають про зло.
Де ж такий чудовий, пишний град?
Сам ти град, коли в душі є сад,
Святому духу храм і град.

ЩАСТЯ, А ДЕ ТИ ЖИВЕШ? ГОРЛИЦІ, СКАЖІТЕ!...

Щастя, а де ти живеш? Горлиці, скажіте!
Вівці у полі пасеш? Голуби, звістіте!
О щастя - наш ясний світ, О щастя - наш красний цвіт!
Ти мати і дім, появися, покажися!
Щастя, а де ти живеш? Мудрії, скажіте!
Чи в небі ти пиво п'єш? Книжники, возвістіте!
О щастя - наш ясний світ, О щастя - наш красний цвіт!
Ти мати і дім, появися, покажися.
Книжники мудрі мовчать, птицю ж не спитаєш,
Де нашу матір шукать? І чи відшукаєш?
О щастя... і т. д.
Щастя нема на землі, щастя і в небі не знайти,
Не знайти й у вуглі - в іншім треба шукати.
О щастя... і т. д.
Небо і місяць, земля й зорі всі - прощайте!
Гавань ви злобна моя - більше не чекайте!
О щастя... і т. д.
Я проминув небеса - ще як полетіти?
Був у найнижчих низах - ще що повідкрити?
О щастя... і т. д.
Швидше і швидше лечу, скаче мій олень стрімко,
Вище небес хутко мчу: крин зелениться гінко.
О щастя, світе наш ясний!
О щастя, цвіте наш красний!
Ти мати і дім, я бачу і чую тебе!
Ласощ його - се гортань, очі голубині,
Всеньке - любов і Харрань, руки кришталинні.
О щастя... і т. д.
Перстом мене не торкай - так не впізнаєш,
Зовні мене не шукай - не відшукаєш.
0 щастя... і т. д.
Гей! Наверни-но свій зір, бо він окриляє!
Вище стихії і гір мене підіймає.
О щастя... і т. д.
Сядемо ж, братику мій, сядем для бесіди,
Гарний глагол твій живий чистить усі біди.
О щастя, світе наш ясний!
О щастя, цвіте наш красний!
Ти - мати і дім, бачу і чую я нині.
Стадо пасеш ти в кринах, з полудня в горах заснеш,
Не в Гергесенських полях - їхніх долинах - живеш.
О щастя, світе наш ясний!
О щастя, цвіте наш красний!
Ти - мати і дім, бачу і чую я нині.

РОЗПОШИР УДАЛЬ ЗІР СВІЙ, ЯК І РОЗУМУ КОЛО...

Розпошир удаль зір свій, як і розуму коло,
Про кінець, що вже близько, згадай,
Визначай свою ціль, озирнися навколо,
Спостерігши бажань власних край,-
На яких же речах ти будинок поклав?
Коли камінь - стоятиме дім,
Як пісок же під ним - то б хоч як не стояв,
Розметнеться за вітром сухим.
Всяка плоть пісок той, як у світі сім слава,
І жадоба затоплює їх,
Полюби шлях вузький, бо загал - то кугава,
Боже серця і думань моїх!
Коли треба нараз повернути в Сіон,
То для чого пускатись у світ?
Шлях важкий пролягає в Ієрихон,
Град не кинь, де душі маєш цвіт.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сад божественних пісень - Григорій Сковорода, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
ЗМІСТ Всякому місту - звичай і права... В город не піду багатий - на полях я буду жить... Гей, поля, поля зелені... То яка ж та слава нині?... Вже хмара пройшла. Райдуга в небі грає... Бачачи життя осього горе Гей ти, пташко жовтобоко... Гей ти, нудьго проклята! Ся докучлива печаль...

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода — Всякому місту — звичай і права... (аудіокнига)

# data[].attributes.headline
10 цікавих фактів про Григорія Сковороду

# data[].attributes.subject
10 цікавих фактів про Григорія Сковороду

# data[].attributes.attachment_link.title
10 цікавих фактів про Григорія Сковороду

# data[].attributes.headline
Херувимська пісня (Григорій Сковорода, XVIII ст.)

# data[].attributes.subject
Херувимська пісня (Григорій Сковорода, XVIII ст.)

# data[].attributes.attachment_link.title
Херувимська пісня (Григорій Сковорода, XVIII ст.)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода. Мудрі вислови про добро

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода. Мудрі вислови про щастя

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковорода про мудрість знання освіту

# data[].attributes.attachment_link.title
Обличчя української історії. Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Чому Григорій Сковорода сучасний вже 300 років?(Для зацікавлених)

# data[].attributes.subject
Чому Григорій Сковорода сучасний вже 300 років?(Для зацікавлених)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивіться, митець! Look, that is the artist!

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти, твори й вірші, цитати й біографія, - чому ГРИГОРІЙ СКОВОРОДА сучасний вже 300 років?

# data[].attributes.headline
Містицизм. Про християнські, буддистські, даоські, суфійські ознаки в творчості Сковороди (для зацікавлених)

# data[].attributes.subject
Містицизм. Про християнські, буддистські, даоські, суфійські ознаки в творчості Сковороди (для зацікавлених)

# data[].attributes.body
300 років від Дня народження

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивіться, митець! Look, that is the artist!

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода: МІСТИЦИЗМ. Про ХРИСТИЯНСЬКІ, БУДДИСТСЬКІ, ДАОСЬКІ, СУФІЙСЬКІ ОЗНАКИ в творчості.

# data[].attributes.headline
БІБЛІЯ: як читати Святе Письмо? Царство Небесне, Старий Заповіт тлумачить Григорій Сковорода (для зацікавлених)

# data[].attributes.subject
БІБЛІЯ: як читати Святе Письмо? Царство Небесне, Старий Заповіт тлумачить Григорій Сковорода (для зацікавлених)

# data[].attributes.body
300 років від Дня народження

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивіться, митець! Look, that is the artist!

# data[].attributes.attachment_link.title
БІБЛІЯ: як читати Святе Письмо? Царство Небесне, Старий Заповіт тлумачить ГРИГОРІЙ СКОВОРОДА. Лекція

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Життєві поради від Григорія Сковороди

# data[].attributes.headline
Вікторина "Григорій Сковорода"

# data[].attributes.subject
Вікторина "Григорій Сковорода"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода

# data[].attributes.headline
Мудрі думки від Сковороди

# data[].attributes.subject
Мудрі думки від Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Мудрі думки від Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.description
Будь мудрим, як Сковорода! Пригадай крилаті вислови філософа і перевір себе!
1. Прочитай запитання.
2. Познач правильну відповідь.
3. Перевір відповідь.
4. Перейди до наступного запитання.
Успіху!

# data[].attributes.headline
Життєві цінності від Григорія Сковороди

# data[].attributes.subject
Життєві цінності від Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Життєві цінності від Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.description
Що таке життєва цінність людини? Безумовно це те, чим дорожить, до чого прагне і про що вона думає: життя, щастя, любов, дружба... А які ще цінності, окрім вищезгаданих, сповідував Григорій Сковорода? Знайдіть їх. Успіхів! 
Потрібна підказка? Тисни на лампочку.

# data[].attributes.headline
Вікторина до ювілею філософа

# data[].attributes.subject
Вікторина до ювілею філософа

# data[].attributes.body
300 років від Дня народження

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Одна з ключових мов, якою писав свої твори Сковорода:

Німецька

"Хто соромиться визнати недоліки свої, той з часом безсоромно виправдовуватиме своє невігластво, яке є найбільшою вадою."

Одна з ключових мов, якою писав свої твори Сковорода:

Як іноді називали Г. Сковороду?

"Як ліки не завжди приємні, так і істина буває сувора."

Як іноді називали Г. Сковороду?

На грошовій купюрі якого номіналу зображений Сковорода?

100 грн

"Чи не дивина, що один у багатстві бідний, а інший у бідності багатий?"

На грошовій купюрі якого номіналу зображений Сковорода?

Григорій Сковорода визначив тему "сродної праці" як таку, що:

Відповідає природним здібностям і схильностям людини

Передається виключно від покоління до покоління

"Ні про що не турбуватись, ні за чим не турбуватись - значить, не жити, а бути мертвим, адже турбота - рух душі, а життя - се рух."

Григорій Сковорода визначив тему "сродної праці" як таку, що:

Відповідає природним здібностям і схильностям людини

Які твори філософа були надруковані під час його життя?

Жодного твору

Тільки байки

"Любов виникає з любові; коли хочу, щоб мене любили, я сам перший люблю."

Які твори філософа були надруковані під час його життя?

Жодного твору

Який київський заклад носить ім'я Г. Сковороди?

Інститут філософії НАН України

Києво-Могилянська академія

"Хто добре запалився, той добре почав, а добре почати - це наполовину завершити."

Який київський заклад носить ім'я Г. Сковороди?

Інститут філософії НАН України

Що Сковорода вважав головним сенсом людського існування?

Самопізнання

Героїзм та самопожертву

"Уникай людей, які, бачачи твої вади і недоліки, виправдовують їх або навіть схвалюють. Такі люди або підлабузники, або боягузи, або просто дурні. Від них не чекай допомоги ні в якій біді чи нещасті."

Що Сковорода вважав головним сенсом людського існування?

Самопізнання

Продовжіть афоризм Г. Сковороди "Більше думай

а тоді вирішуй"

"Як нерозумно випрохувати те, чого можеш сам досягти."

Продовжіть афоризм Г. Сковороди "Більше думай

тоді вирішуй"

Місцерозташування пам'ятника Г. Сковороді у Києві:

Контрактова площа

Поштова площа

"Для шляхетної людини ніщо не є таким важким, як пишний бенкет, особливо коли перші місця на ньому займають дурні."

Місцерозташування пам'ятника Г. Сковороді у Києві:

Контрактова площа

Напис на могилі філософа:

Світ ловив мене, та не впіймав

Що вподобав, на те й перетворився

"Хіба може говорити про біле той, котрому невідоме, що таке чорне?"

Напис на могилі філософа:

Світ ловив мене, та не впіймав

# data[].attributes.attachment_link.description
Одна з ключових мов, якою писав свої твори Сковорода: Німецька "Хто соромиться визнати недоліки свої, той з часом безсоромно виправдовуватиме своє невігластво, яке є найбільшою вадою." Одна з ключових мов, якою писав свої твори Сковорода: Як іноді називали Г. Сковороду? "Як ліки не завжди приємні, так і істина буває сувора."

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Ружанська

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковорода про дружбу

# data[].attributes.headline
Праці, дослідження спадщини, бібліографія. Електронна бібліотека "УКРАЇНІКА"

# data[].attributes.subject
Праці, дослідження спадщини, бібліографія. Електронна бібліотека "УКРАЇНІКА"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Григорій Савич Сковорода - найяскравіша постать української культури 18 століття. Філософ, богослов, педагог. Сьогодні з впевненістю можемо стверджувати, що життя та творчість Григорія Сковороди становить надбання всієї України. І це не просто абстрактна пафосна фраза. Ім'я мандрівного філософа справді пов'язане чи не з кожним куточком нашої країни. Це - Полтавщина, де він народився та зростав. Це - Крим, його матір походила з кримсько-татарського роду Шан-Гіреїв. Це - Київ, у Києво-Могилянській академії він навчався. Це - Слобожанщина, в Харківському колегіумі філософ викладав. Це - Львів, з якого мислитель вирушав у свої мандри до центральної Європи.

Сьогодні іменем Григорія Сковороди названо науково-дослідницькі інституції, навчальні заклади, десятки українських вулиць. Його вірші покладено на музику, про нього написано художні твори. С.І. Васильківський, Т.Н. Яблонська, І.С. Їжакевич та низка інших художників присвятили філософу свої картини. На пошану мислителя навіть створено туристичні маршрути.

Як відомо, за життя Григорій Савич Сковорода не видав жодної своєї книги. Його читачі самі переписували рукописи філософа та поширювали їх світом. Тож не дивно, що сьогодні один з рукописів мислителя зберігається навіть у бібліотеці Гарвардського університету. Мету електронної меморіальної колекції "Сковородіана" становить зібрання та тематичне представлення розпорошеної і різнобічної інформації про Григорія Савича Сковороду в межах одного ресурсу. "Світ ловив його, та не спіймав", але ми принаймні можемо спробувати показати світові увесь доробок видатного українця, та всі прояви його осмислення, здійснені нащадками.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковородіана

# data[].attributes.attachment_link.description
Григорій Савич Сковорода - найяскравіша постать української культури 18 століття. Філософ, богослов, педагог. Сьогодні з впевненістю можемо стверджувати, що життя та творчість Григорія Сковороди становить надбання всієї України. І це не просто абстрактна пафосна фраза. Ім'я мандрівного філософа справді пов'язане чи не з кожним куточком нашої країни.