# data[].attributes.body
La paradoja de la comida es que a pesar de que los supermercados tiran cada día toneladas de comida, muchas personas pasan hambre, hay despilfarro pero a la vez la gente no puede comer, lo que hay que hacer es convertir estos alimentos en accesibles para la gente, porque la comida no puede ser un negocio, si no tiene que ser un derecho y accesible para todo el mundo.

# data[].attributes.body
És curios com una necessitat tant fondemental com l’alimentació, s’hagi convertit en una forma de conseguir diners avui en dia.
La majoria d’aliments que resten en grans superficies com supermercats, etc. són llençats a les deixalles, cosa que resulta increible ja que hi ha molta gent que no té accès a aquest recurs tant primari.
Thotom hauria de poder disposar de qualsevol aliment en perfectes condicions i trencar amb el que hem normalitzat tant que es que els aliments es comercialitzin quan realment haurien de ser accesibles a qualsevol persona.
Hem arribat al punt que el 59% dels aliments que estan al supermercat acaben a les deixalles, però això podriem parar-ho i més sabent que nosaltres som els responsables.

# data[].attributes.body
Estamos en una época en donde la comida no falta, en donde puedes elegir que comer, en donde tienes una gran variedad de alimentos (aunque cada vez sean menos) e igualmente la gente lo desaparecía, no les importa que aunque a ellos les sobre a otros les falte.

En el año 2019, hubo 931 millones de toneladas de alimentos desperdiciados. Esto sugiere que el 17% de la producción total de alimentos en el mundo fue a parar a la basura, ¿crees que alguien les dijo algo? No, porque nadie le presta atención a esa parte que aunque parezca mentira es sumamente importante.

# data[].attributes.body
Qui no ha pensat mai que on es passa gana són llocs poc fèrtils, amb grans sequeres o poc aptes per la distribució d'aliments?
Res més lluny de la realitat. Tot i en alguns casos ser certes les variables esmentades, la major part de fam del món es deu a la política i el comerç abrasiu.

Qui garanteix el menjar a tots aquells que no hi poden accedir? Ja sigui pels preus inflats o perquè simplement no se'ls proposen les vies de subministrament necessàries?

Reflexionem i canviem.

# data[].attributes.body
El que m'ha sorprès ami es que al vídeo en un moment a dit que es fan mes medicines per animals curats que per gent malalta. Jo per la meva part no veig gens bé que gent que està patint molt per la seva salud perquè estan apunt de morir no tinguin cap medicina ni cap manera de solucionar i/o curar , i desprès animals que no tenen cap problema que els impedeixi viure amb normalitat tinguin més medicines. Jo crec que tot el món hauria de posar-se en la pell de la gent que no té per menjar i ajudar-la.

# data[].attributes.body
El 10% de la població mundial va patir inseguretat alimentària l'any passat. 811 milions de persones s'aixecaven cada dia el 2020 sense saber què menjarien. Són 161 milions de persones més que el 2019 i això jo crec que avui en dia és molt preocupants perquè amb els aliments que podem produir podríem alimentar a tota la gent que pateix la fam, però el problema que tenen les empreses grans de produir molts productes però no saben aprofitar tots el productes al 100% dels que es produeixen.

# data[].attributes.body
El que més m'ha sorprès ha sigut la de recursos naturals i materials que es desaprofiten amb la producció industrial. S'hauria de prioritzar la producció en petita escala que produeixen els petits agricultors ja que s'obté un resultat de més qualitat i s'aprofiten mes materials.

# data[].attributes.body
Actualmente se está perdiendo la variedad en la producción agrícola . Históricamente los humanos cultivaban entre 7000 y 10000 especies d las cuales en la actualidad solo se cultivan 150 especies

# data[].attributes.body
M’ha semblat interesant el vIdeo i que parli de la quaalitat de menjar que consumim.
Aquest tema em fa pensar ja que ens afecta directament i crec que no som concients.El tema nutricional m’importa i li dono importancia. Pensl que s’hauria de promoure més educació alimentaria, igual que la sexual, es una informació que hauria de ser accesible a tots

# data[].attributes.body
Avui en día es produeix menjar per unes dotze mil milions de persones pero encara i sent set mil milions en tot el mon 1 de cada 7 persones pasa gana o sigui unes mil milions de persones aproximadament

# data[].attributes.body
M'ha sorprès el fet que avui en dia es tracti el menjar com si fos un negoci, on només els més enriquits econòmicament poden accedir a més varietat de menjar i de millor qualitat, per tant, desgraciadament es podria dir que el menjar està distribuït per classe social.

A més, és increïble que les grans empreses dominants en aquest sector, tractin al consumidor com un peó en una partida d'escacs, quan és el gran productor dels seus beneficis. I a més, que estiguin merament desinteressats per les fatals conseqüències que aquest mètode pot produir en la societat.

Bàsicament, vivim en un món on s'utilitza qualsevol cosa, encara que sigui un bé necessari, amb l'objectiu de treure el màxim benefici.

# data[].attributes.body
La part de la contaminació que ella diu a l'hora de tu anar a comprar és totalment falsa, únicament la contaminació hi seria a la part del transport dels productes als supermercats, però, per altra banda, no és necessària utilitzar cap mena de transport que hi contamini per anar a la compra.
També en el moment de comprar ningú t'obliga a comprar de més, els supermercats fan servir algunes tècniques de màrqueting per fer els productes més visuals, més llampants pel consum i que les persones el comprin, l'únic que hi decideix que i quan comprem som únicament nosaltres.

# data[].attributes.body
El que més m’ha cridat la atenció ha sigut el tema que es parla de la quantitat que es gasta per fer un aliment. Com per exemple amb la carn que es fábrica per un animal y amb una verdura que es hasta menys y es mes ecologic.
Tambe amb el tema dels supermercats, ha comentat que quan anem a comprar inconscienment ens provocan a comprar més del que tenim pensat comprar.
La leva opinió hauríem de prendre mes cosciencia de tot el que menjem diariament.

# data[].attributes.body
M' ha sorpres que cada vegada tenim menys diversitat en els aliments que consumim. Tambe crec que la solució per acabar amb la fam en el mon no es tan fácil, crec que la solució que ella proposa nomes ajuda a la població primer mundista i segon mundista com a molt. No tots el països tenen el poder adquisitiu per permitir-se el consum local ni el poder economic per mantenir-los.Tenim que buscar una solució real pero a tothom.

# data[].attributes.body
Un dels nostres problemes és que acostumem a fer negocis amb primeres necessitats, ja com l'aigua i el menjar. No s'hauria de fer negoci de tan immens sobre una necessitat que no tothom por satisfer. Tot això podria ser abolit gràcies a l'informació. S'hauria d'informar sobre els problemes desde una edat primerenca, així créixer tenint en compte el que s'ha de menjar, la quantitat i que s'ha de fer per a la gent que no s'ho pot permitir. Ja no hi ha tornada enrere amb el que no podem cambiar tot el monopoli que s'ha creat amb la industrialització del menjar, sense possibilitat de menjar de manera natural, però podem cambiar a partir d'ara i educar de manera que tothom pugui posar de la seva part perquè tothom pugui menjar, a més, saludablement.

# data[].attributes.body
El que mes m'ha interésate/cridat l'atenció a sigut el tema de la quantitat que es pot arribar a gastar en fer un aliment.
Com per exemple, a dit un que es l'aigua per la carn que es fabrica per un animal, pero amb una verdura no es gasta res, perque es més ecologica.
També m'ha cridat l'atenció, el tema dels supermercats.
La noia del vídeo, a dit que quan anem a comprar, normalment comprem més coses del que anavem a comprar al principi.

# data[].attributes.body
El que més m'ha cridat l'atenció ha sigut que a causa de la crisis del 2008, gastem més diners en el menjar però alhora és de menys qualitat. Això afecta a la gent que té poc menjar, l'únic aliment que tenen és de molt baixa qualitat. Degut a la baixa qualitat dels nostres aliments hi ha malalties lligades a l'alimentació. Crec que hauríem de prendre més consciència de tot el que mengem ja que al llarg del temps, si seguim menjant de baixa qualitat podríem tenir problemes cardiovasculars o malalties com ara la diabetis.

# data[].attributes.headline
Pau Henares - Els bancs especulen y juguen amb el preu del menjar 

# data[].attributes.subject
Pau Henares - Els bancs especulen y juguen amb el preu del menjar 

# data[].attributes.body
A les borses de matèries primeres de París i Chicago es fixa el preu internacional dels aliments. Allà s'especula amb blat, blat de moro i soja. I tots hi participen: bancs, asseguradores i inversors internacionals. Quan la collita de blat és mala, el preu del blat s'encareix i, en conseqüència, el de tots els aliments. Els agricultors i comerciants  fa temps van deixar de tenir influència en el preu de les seves mercaderies.

# data[].attributes.body
El problema de la nostre societat és que intentem fer de les necessitats bàsiques un negoci. Les empreses, restaurants, i molts altres serveis llencen molt menjar tots els dies i aquests són malgastats, en canvi el que hauríem de fer és que aquests aliments siguin accessibles a les persones que econòmicament no s'ho poden permetre, ja que els aliments són cada dia més cars i més cars.
És just que es llencin milions de menjar, quan aquests podrien arribar a ser accessibles per les persones més desafortunades econòmicament?
Moltes persones moren per culpa d'aquest fam quan tindrien una solució realment molt fàcil.

# data[].attributes.body
Segons el vídeo, la cosa que més m'ha cridat l'atenció és quan parla de les darreres dècades, i que el món ha aconseguit avenços significatius en la millora de la productivitat agrícola.

Tot i això, encara que ara es produeix menjar més que suficient per alimentar tothom, els sistemes alimentaris estan desequilibrats.  La fam, l'obesitat, la degradació ambiental, la pèrdua de la diversitat biològica, la pèrdua i el malbaratament d'aliments i la manca de seguretat per als treballadors de la cadena alimentària són només alguns dels problemes que subratllen aquest desequilibri.

# data[].attributes.body
El que més interessant m’ha semblat del vídeo ha sigut que cada vegada hi ha menys varietat d’aliments i que hi ha menys persones treballant a l’agricultura llavors tot portarà a que hi hagi menys producció d’aliments i això farà que cada vegada les grans empreses de d’aliments controlin més el que mengem. Contan que unes 6.000 espècies de plantes que es conreen per a obtenir aliments, menys de 200 contribueixen de manera substancial a la producció alimentària mundial, i nou representen el 66% del total de la producció agrícola.

# data[].attributes.body
Crida l'atenció el fet que el consum de carn hagi augmentat de manera massiva tot i ser conscients de la quantitat de recursos que són necessaris per a la elaboració d'aquests recursos. Considero que no és necessaria una regulació a seguir que sigui "obligatòria" per al consum de carn, sinó més aviat un projecte de conscienciació sobre la realitat que hi ha darrere del plat de carn que consumim regularment. Per tant és necessaria una bona educació alimentaria per fer saber les conseqüències que envolten el consum de carn, amb la finalitat de trobar una reflexió per part de la població i ser cadascú qui reguli el seu consum habitual segons les seves conclusions.

# data[].attributes.body
El que més m'ha cridat l'atenció, sense cap mena de dubte, ha sigut que encara que es produeix menjar per 12 milions de persones, (i que aproximadament hi ha 7.840 milions de persones) 1 de cada 7 persones passi gana i que encara que la fam s'associa amb països de l'Africà o diversos països de llatinoamericà, la fam està més extendida per el món.

# data[].attributes.headline
Els metges no estudien nutrició humana... els cuiners tampoc... el menjar s'ha convertit en un gran negoci... i cada vegada hi ha més malalties relacionades amb la inadequada alimentació... així doncs, EN MANS DE QUI ESTÀ LA NOSTRA ALIMENTACIÓ?

# data[].attributes.subject
Els metges no estudien nutrició humana... els cuiners tampoc... el menjar s'ha convertit en un gran negoci... i cada vegada hi ha més malalties relacionades amb la inadequada alimentació... així doncs, EN MANS DE QUI ESTÀ LA NOSTRA ALIMENTACIÓ?

# data[].attributes.body
Fem-nos preguntes

# data[].attributes.attachment_link.title
El hambre en un mundo de la abundancia - Esther Vivas